37 



colitheknek nyomát sem tartalmazta. Én ezen 



szer ve /.etet, ni ilyet cl ve \ i /, sgal h a t t;i in. való- 

 ban spártai egyszerűsége miatt, Protobathybius- 

 nak nevezem. Azexpediczió útleírásában ezen szer- 

 vezetet lerajzoljuk s leírjuk. Itt csak annyitakarok meg- 

 jegyezni, hogy ezen tömegek tiszta protoplaz- 

 mából állottak, melyhez csak történetesen voltak 

 azon mészből részecskék keveredve, melyből a tenger- 

 fenék alakult. Végtelen ragadós, hálószerű kép- 

 ződmények ezek. melyek pompás amoeba- 

 Bzerű mozgásokat végeznek, karminrószecs- 

 kéket, valamint más idegen testeket fölvesz- 

 nek s elénk szemecsekáramlásokat mutat- 

 nak. a 1 Ezek után nem lehet kételkedni, hogy a l'xi- 

 thybuis léte meg sem álom, s hogy, bár körülirtabb 

 helyeken, de tényleg mégis rejt a tengerfenék egy- 

 szerű protoplazmáhol álló élőlényeket; felteve per- 

 sze, hogy Bessels észlelete nem csalódás, vagy 

 szándékos misztilikáczió, mit feltenni sem okunk, sem 

 jogunk nincsen. 



, Yfyxom/y cetek. 

 1858-tól kezdve he BABY-nak fontos vizsgálatai 2 

 egészen új, idegen elemet hoztak a gyökérlábúak 

 szomszédságába s ezeknek a növényország felé elesén 

 körülírtnak vélt határát lerontották. Az egészen álta- 

 lánosan a ( lastromyeetek köze sorolt ú. n. nyálka- 

 gombák ( Myxomycetes Wallr., Myxogastres Fries) 

 fejlődéséről de Bari föllépése előtt, csupán annyi volt 

 ismeretes, s ezt Miohelli már 1729-ben közölte, hogy 

 a Gastromycetekével megegyező sporangiumaik tej- 

 felszerü, nyálkás állományból sarjadzának ki, mely- 

 től elnevezésök is kölcsönöztetett. ÖEBAEV-nak a fej- 

 lődés tanulmányozására tett igen pontos és terjedel- 

 mes tenyésztési kísérletei azon, csakhamar Bah., 

 Wigand (részben Hoffmann) és Cienkowski által 

 megerősített, igen meglepő eredményre vezettek, 

 hogy ezen gombák spóráiból, ha azok bizo- 

 nyos ideig ( I i—'2\ óráig) vízben tartatnak.elenk 

 mozgású rajzok bújnak ki, melyek semmiben 

 sem különböznek bizonyos Monasoktól. Szín- 

 telén, kissé] uegi i \ ult protoplazma-testökben egy magi >t 



' Hieckelina gigantea. Ein Protist aus der Gruppé der 

 Mopothalamien. Jenaiache Zeitsehr. f. Naturw. IX. Neue 

 Folge II. •_'. II. -2~r,. 



'-' Bot. Zeit. 1858. Die Myeetozoen. Ein Beitrag zur 

 Kcnntniss der niedersten Tbiere. ZWZ. X. 1 1859). Kegens- 

 berger Flóra XX. 1862 No. 17, 18. 19. Uandbuch der phy- 

 BÍolog. Botanik II. B. I. Abtb. Leipzig. 1866. 



s I — 2 lüktető iiröcskét lehet megkülönböztetni; ti töl 



mi llso részéből pedig egy, ritkábban kél linóm or- 

 vónyző fonál, ostor indul ki, melynek segélyével, foly- 

 tonosan hossztengelyek körül hömpölyögve, fürgén 

 úszkálnak. Ezen szabad úszáson kívül azonban a 

 Monasokhoz hasonló kis rajzok szilárd alzaton való 

 mászkálasra is képesek; ez esetben örvényző ostoru- 

 kat visszahúzzák, ellapúinak s hegyes állábakai nyúj- 

 tanak ki, úgy, hogy mindenben megegyeznek bizonyos 

 apró actinophrysszcrü Rhizopodokkal ; mások isméi 

 ostorukat visszahúzva, olvadó cseppként folynak s 

 miudenben megegyezni látszanak az Amoéba guttula 

 és A. Lima. r elnevezés alatt ismeretes Amocba-íéléí- 

 kel. Igen meglepő az, hogy a, monasszerű rajzok, 

 mintha csak mi, din Motiasok volnának, oszlás által 

 szaporodnak. A tenyészet haladtával a Rhizopodok- 

 hoz hasonló képződményekből, az u. n. Myxoamot - 

 bakból, nagyobb, protoplazmából álló tömegek fejlőd- 

 nek, meg pedig, mint Cienkowski igen pontos vizs- 

 gálatai bizonyítják, 1 oly módon, hogy több Myxoa- 

 moeba egymással összefoly splasmodiumot képez.Ezen 

 plasmodiumokban, melyek az összefolyt Myxoamoi - 

 bah proto plazmájából állanak, magokat nem lehet 

 többé megkülönböztetni ; hyalin kéregrétegökben ellen 

 ben Cienkowski nagyszámú, váltogatva összehúzódó 

 es kitáguló üröcskéket különböztetett meg. A legmeg- 

 lepőbb azonban az, hogy a Rbízopodok módjára mász- 

 káló Myxoamoebák es plasmodiumok épen úgy, mint 

 a valódi Rhizopodok, idegen testeket kebeleznek 1» s 

 azokat nyilván meg is emésztik. 2 A plasmodiumok 



1 Zur Entwicklungsgeschichtc der Myxomycetes und 

 das Plasmodium. Pbingsheim's Jahrb. f. wiss. Bot. III. 1863. 



- Mecsnikov erre nézve ezeket mondja: «Mi sem 

 könnyebb, mint, nemcsak finom, szétosztott festőanyagok- 

 nak és keményítő szemecskéknek, hanem még oly durva 

 testeknek is, minők a főzött szikszemecskék s a különböző 

 állatoknak harántcsíkolt izomrostjai, a plasmodiumok bel- 

 sőjébe való felvételét megfigyelni. Mindezen testek azonban 

 24 óráig és még hosszasabban is maradnak a plasmodium- 

 ban a nélkül, hogy határozottan oly változásokat mutatná 

 nak, melyek emésztési folyamatra utalnának; ellenkezőleg 

 a felvett testei nagyobb része ismét kivettetik. Jobb ered 

 menyeket adtak a Physarum világossárga plasmodiumainak 

 a l'hloebeomorpha rufa megpuhított sclerotiumsejtjeivel tett 

 etetési kísérleteim. Ily sejteket a plasmodium nem csak 

 könnyen vesz fel, hanem oly változásokat is tesz rajtok, 

 melyek emésztésre vallanak. A sejtek halványak lesznek 

 és lassankint elkisebbednek, mig végre nem Lehel többé meg- 

 különböztetni." Schriften der neumssischen Gesellsch. d. 

 Naturforscher in Odessa. V (1877) -'. Conf. Zool. Anzei 

 V. (1882) 311. 



