26 



nagyobi) szemecskéket , rögöcskéket tartal- 

 mazó, de alapjában egynemű, átlátszó, a 

 fényt a víznél erősebben, de az olajnál sokkal 

 gyengébben törő, ideg nélkül ingerlékeny, iz- 

 mok nélkül összhúzódó, rugalmas, nyálkás 

 állomány. — Azaz: a sarcodé azon élőállományj 

 melyet a növényszövet-búvárok a növényi sejtben 

 a von Mohl Hugó ajánlotta 1 kifejezéssel már 1846 

 óta, az állatszövet-búvárok pedig Soihltze Miksa 

 kezdeményezésére 2 \$i'<'-'> óta 'protoplazmának (cyto- 

 plasma Kölliker, bioplasma Beale) neveznek. ' 



A sarcodé az ázalékállatkák egy részénél, t. i. a 

 Rhizopodoknál, melyekhez Eiirenbero Arcellafélei 

 is tartoznak, valamint a közel rokon Amurba- vágj 

 Actinophrysféléknél, felületen csupasz, azaz hártya 

 nem burkolja azt : s ennek megfelelőleg ezek kü- 

 lönböző alakú ideiglenes nyúlványokat, állábakat 

 képesek kitolni, mit tenni a többi ázalékállatkák, t. i. 

 a Vibriofélék s az ostoros és esillószőrös ázalékállat- 

 kák, levén sarcode-testök vékonyabb vagy vastagabb 

 hártyával burkolva, epén e miatt nem képesek. 



Azon világos gömböknek, melyek az ázalékálla- 

 toknál az elnyelt táplálékot befogadjuk b melyeket 

 Ehrenberg egy bonyolódott emésztőkészülek állan- 

 dóan előforduló kiegészítő részeinek tekintett, a való- 

 nak teljesen megfeleli") igen egyszerű magyarázatát 

 adta Diuaroin. Nem egyebek ezek, minta sarcodéban 

 fellepő ideiglenes, saját falat nélkülöző űröcskék( va- 

 cuoles l, melyek oly módon jönnek létre, hogy az 

 ideiglenes vagy állandóan előforduló szájnyíláson át a 

 sareode-test belsejébe nyomult szilárd táplálék s a 

 behabart víz a lágy sarcodében öblöket, űröket váj 

 ki, melyeknek képződését indigóval vagy karmin- 

 szemcsékkel való táplálásnál közvetetlenül meg lehet 

 figyelni. ■ — A Parameciumnál, Kolpodánál vagy 

 I orticellánál például, igen világosan látható, mily 

 módon váj ki magának a karminszemecskéket tartal- 

 mazó behabart víz a garat alsó nyilt vegén a sarcodé- 

 ban egy kezdetijén orsóalakú, később elgömbölyödő 

 ünicsket. mely bizonyos nagyságot elérvén, a garat 

 végéről leválik, a sarcodéba tovább nyomul s egy 

 újabban képződő űröcskétől mindegyre odább és odább 

 tolatik;** épen így meglehet arról is közvetetlenül 



1 Verinischte Schriíten botanischen Inhaltes. 1846. 



2 Das Protoplasma etc. 



* Nem hagyhatom e helyen említés nélkül, hogy a 

 véglények sarcodéját Peety már jóval Schtjltze előtt (1852) 

 nevezte protoplasmának. (Die kleinaten Lebensformen. 56.) 



* Ezen nyelási és ürcse-képződési folyamat igen élet- 



győződni, hogy ezen üröcskék-nem függenek a kép- 

 zelt bélcsőn vagy a száj alatt, hanem egészen szaba- 

 dok, s a sarcodé összehúzódásai alkalmával majd ide. 

 majd oda tolatnak, s hogy nem prseformált hólyagok. 

 ezt kézzelfoghatókig bizonyítja az, hogy két vagy több 

 üröcske egymással egy nagyobbá összefolyhat. — Ezen 

 pontosan ellenőrzött megfigyelésekre támaszkodva, 

 egész határozottsággal állíthatá Dujardin, hogy az 

 EHRENBERo-töl leírt sokgyomrú emésztőkészü- 

 1 e k n in cs m e g. 



Az összehúzódó hólyagocskákat. vagy lüktető 

 irrecskéket, melyeket Ehrenberg ondóhólyagoknak 

 deklarált, Du.tardin a sarcodé kéregrétegében levő 

 üröcskéknek tekinti (vacuoles contractiles, vesicules 

 contractiles >. melyek felváltva vizet vesznek fel s ürí- 

 tenek ki, s mint első felfedezőjük, Spallanzani, gya- 

 nította, a lélekzés szolgálatúban állanak. 



Hogy edényrendszer, mely Ehrenberg szerint 

 csupán végtelen finomsága miatt nem vehető ki. 

 fizikai okokból képzelhetetlen a parányi testű ázalék- 

 állatkáknál, ezt megdönthetetlen érveléssel bizonyítja 



Dujardin « A folyadék, - mondja. 1 — még 



erős nyomás alatt is megszűnik folyni oly kapilláris 

 csőben, melynek átmérője eléggé kicsiny. Oly álla- 

 toknál azonban, melyeknek szive a legerőteljesebb, a 

 legvégső bajfizáledények meg legalább Viso millimé- 

 ter átmérőjűek : fel akarnánk-e tehát még tenni Vio 

 milliméternyi ázalekállatkáknál Viooooo milliméternyi 

 edényeket?)) 



Valamint edényrendszer nem tehető fel az áza- 

 lekállatkáknál, ép oly kevéssé érzi magát Du.tardin 

 indíttatva ideg- és izomrendszer feltevesére: a sar- 

 codét. Mzoii ösállomáuyt. mely az ázalékállatkák (es- 

 tet képezi, epén azon élettani tulajdonság jellemezi. 

 hogy idegek nélkül is ingerlékeny s izmok nélkül 

 összehúzódó. — A protoplazmáról szóló mai felfogás 

 ugyancsak ezen tételt vallja. 



Du.tardin nem zárja ki annak lehetőségét, hogy 

 az ázalékállatkák ivaros utón is szaporodhatnak; az 

 egyedül biztosan ismert szaporodási módot azonban 

 egyedül az oszlás képviseli. Az EiiRENiiERG-től leirt 

 bonyolódott ivarkészülék bizonyára nincs meg. Hogy 

 a sarcodéban előforduló majd színes, majd színtelen 

 szemecskék, melyek a sarcodé szétfolyásakor szabaddá 

 lesznek s szétszóródnak, petéket képviselnek, oly egé- 



hűen van visszaadva Dujardin nagy munkájában a i. 8. 

 l'i. táblákon. 



