

a legparányibb Mónasig mindenüti magas 

 szervezel van. 51 Nem maradt el végre a tudó- 

 si)]; azon fajtája sem, mely sietni szokott mások 

 felfedezéseit utándolgozás utján megerősíteni ; ezét 

 hangosan hirdettek, hogy önálló kritikai búvárkodá- 

 suk meggyőzte Eheenberg tanának helyességéről! 

 Nem hiányoztak azonban egyes mélybelátású termé- 

 szetbúvárok sem. kik Eheenberg magas szervezetei 

 hirdető tana ellen azonnal, lelkesüli felkarolásának 

 első idejében szót emeltek s Ehrenberg nagy tekin- 

 télyéve] szemben az ázalékállatkák szervezeten- vo- 

 natkozó ellenkező felfogásukat lassankent érvényre 

 emelték s a mainap uralkodó nézeteknek utat törtek. 

 Ezek között az első hely kétségkívül Düjardin 

 Félix, rennesi tanárt illeti meg, ki 1835-től kezdve 

 több kisebb értekezésben, 1841-ben pedig az összes 

 ázalékállatkákra kiterjedő s önálló búvárlatokra tá- 

 maszkodó nagy munkájában a legnagyobb határozott- 

 ul szállt síkra Eheenberg felfogása ellen, s magá- 

 nak a legalsóbb lényekkel foglalkozó tudományszak- 

 ban dicsőséges nevet biztosított. 



A fennebbiekben érintem, hogy már a múlt szazad- 

 ban ismeretesek voltak bizonyos Rhizopodok, illetőleg 

 ezeknek csinos mészhéjai, melyeket Bbeyn 1 732-ben 

 VolijÜuilamia névvel jelölt. 1 A csigák és bizonyos 

 élő es kihalt kephalopodokoira iXautilus. Animoni- 

 tes) emlékeztető parányi héjaeskákat lakó ezen lények 

 szervezetéről a régibb búvárok semmi biztosat sem 

 tudtak ugyan, hanem azért feltették, hogy nem lehet- 

 nek egyebek, mint igen parányi csigák; d'Obbigny 

 volt az első, ki 1826-ban legelőször irta le a héjak 

 lakóit s azokat parányiságuk mellett is. a kephalopo- 

 dok jellemző szervezetevei biró valóságos lágytestüék- 

 nek (Mollusca) állította, melyeket apró likacsoktól 

 áttört héjaiktól kölcsönzött newel Foraminij ereknek 

 nevezett. 2 Kileiiez évvel n'OrjíiGNY-nek nem minden- 

 napi fantáziáról tanúskodó leírása után Düjaedin 



EHRENBERG felfedezéseinek magyar nyelven adott 

 legelső (s talán egyedüli) ismertetése, tudtommal, a Kolozs- 

 várt megjelent i VermészetbaráU 1846. évi folyamában fog- 

 laltatik, melyben Gáspár János Ehrenberg előadásai után 

 1- czikklien tárgyalja Eheenberg vizsgálatainak eredményeit. 

 (A láthatlan munkáló létmüves (organieus) élet, vagy az 

 ázacsvilág, (Infusorienwelt). Egy kóppol. Természetbarát, 

 természettudományi folyóirat. Szerkesztek Berde Áron ós 

 Takács János. Kolozsvárt. 1846. I. évfolyam. 5. 0. 7. és 9. sz.) 

 1 Dissertatio de Polytlialamiis, nova testaceannu elasse. 

 Gedani, 1 7::ü. Conf. Schultze. Polythalamien. 



I ableau metbodique de la elasse des Cépbalopodes.Ann. 

 d. sciene. natiir. Tom. VII. Conf. Schültze, Polythalamien. I. 



Ehtz G. Véglények. 



azon közleményl tette, 1 hogy a francziaországí par- 

 tok élő Poraminiferein tett vizsgálatai arra az ered- 

 ményre vezették, hogy a Foraminiferek legtávolabb- 

 ról sem bírnak azon magas szervezette] . milyet 

 d'Orbignv nekik tulajdonit: ellenkezőleg úgy álla 

 dolog, hogy a haránl válaszfalaktól egyes rekeszekre, 

 kamarákra osztott likacsos héj, külön szerveket 

 magában egyáltalában nem foglaló, nyálkás élő- 

 állományból áll, mely a héj likacsain át Enom, fona- 

 las, elágazó nyúlványokat bocsáthat ki. melyelv 

 visszahúzódva, nyomtalanul elenyésznek. «Az igen 

 finom fonalak (az üvegen mászó Polythalamoknál) 

 lassan nyomulnak előre egyenes vonalban az üveg 

 felületén ; az előbbi után szakadatlanul új töm^g foly, 

 mely szabálytalan golyócskákkal kevert, sezék a fonál 

 átmérőjének egyenlőtlen vastagságot adnak; a fonál 

 lassanként megvastagodván, oldali ágakat bocsát ki, 

 melyek épen ügy növekednek, mint az első; csakha- 

 mar megszűnik a hozzáfólyás s a mozgás megfordul, 

 a fonál visszahúzódik s végre az állatnák közös 

 alapállományába olvad be, hogy más nyúlványnak 

 képződésére szolgáljon. Ezen fonalakai nem lehet 

 valódi tapogatóknak tekinteni, egyszerű állati ős- 

 állomány az, mely mintegy gyökerek módjára terjed 

 ki s tolja-magát odábbm. -- Hogy az ily egyszerű, 

 állandó szervek nélküli, élőnyálkából álló lényeket 

 nem lehet a lágytestűek (Mollusca) közé, vagy bár- 

 mely más magasabb állatcsoportba beiktatni, ez nem 

 szorul hosszas bizonyítgatásra, s Düjaedin külön 

 csoport képviselőinek tekintette, melyet előbb a hej' 

 egymásfeletti rekeszeinek jelölesere Symplectoméres, 

 később pedig, miután nem rekeszelt héjúakat is fel- 

 fedezett, gyökérszerü, változó nyúlványaik irtán 1,'lii- 

 zopedes, azaz gyökérlábú névvel jelölt s az ázalék- 

 állatkák köze osztott be. 



DüJAEDiN-t az ázalékállatkákra kiterjesztett foly- 

 tatólagos vizsgálatai azon fontos eredményre ve- 

 zették , hogy az összes ázaiekállatkáknak , úgy 

 mint a Ethizopodoknak teste egyszerű szervek nél- 

 küli állati ősállomány. melyet sarcodének neve- 

 zett." A sarcodé — Düjaedin szerint — ■ kisebb- 



1 Bulletin do la sociéié des Bciences de la Francé. No. 

 ::. 1835. kivonatban: Ami. de Sciences natnr. 1835, -. ser. 

 Tom. III. los. Conf. Som.izi. Polythalomien, 2. Továbbá 

 folytatott vizsgálatainak eredménye: Annales des scieuces 

 natúr. is:;:,. Tom. III. 312. 



" Recbercbes snr les organismes mferieures. Ann. 

 di cienees natúr. 1835. Tom. V. ::!::. Továbbá Isti ben 

 kiadott nagy munkája. 



