14 



Gleichen az elevenszülésnek két érdekes esetét 

 irja le röviden a Vorticella mierostománál s egy pon- 

 tosan ínég nem határozható más csillószörös ázalék- 

 állatkánál. Mimiket esetben az anya belsejéből göm- 

 bölyüded embriók bújtak ki, melyek a Vorticellát 

 elég élénk mozgással hagyták el. a másik ázalék- 

 allatkával ellenben látszólag merev fonalakkal összr- 

 füzve maradtak. 1 Ezen elevenen szült fiatal ázalék- 

 állatkákban, daczára a. leírás rövidségének s a vizs- 

 galat hiányosságának, nem nehéz az úgynevezett 

 acirt etaalakú embriókat felismerni, melyek azázalék- 

 állatkák búvárait újabb időben oly sokat foglalkoz- 

 tatták s oly különböző felfogásban részesültek. 



Hogy a véglények meg peték által is szaporodnak, 

 senki sem vonta kétségbe; a tulajdonképi véglények- 

 kel összetévesztett kerékállatkák nagy petéit csak- 

 hamar felfedeztek. Így már Joblo'x igen hü képéi 

 adta a petéit czipelő Brachionusoknak («des Grena- 

 des aquatiques, eouronnees et barbués») 2 ; analógia 

 utján következtetvi , petéket a többi véglényeknél is fel 

 kellett tenni, s a könnyen szétfolyó protoplazmá- 

 na.k legkülönbözőbb természetű záradékait petéknek 

 tartották. Gleicuen meg a karminnal megtelt emésztő 

 üröcskéket, valamint az ürülékeket is petéknek vette 

 s azt bitté, hogy némely ázalekállatka. mint a békák, 

 zsinegben rakja le petéit, a I orticellák kocsányát 

 pedig tojóesőnek deklarálta. 



Az első búvároknak a véglények keletbe, < én 

 s szaporodására vonatkozó felfogását ezek után rövi- 

 den a következőkben foglaljuk ossza': a véglények 

 generatio aequivoca utján keletkeznek, osz- 

 lás, sarjadzás ós peték által szaporodnak, 

 némelyek eleven szülök. Azoknak, kik a hossz- 

 irányban egymást megfekvő, azaz egybekelésben levő 

 ázalékállatkákat oszlófélben levőknek tartották, a vég- 

 lényeket következetesen hermafroditáknak kellett 

 tekinteniük. Ezen felfogást tudtommal Spallanzani 

 mondta ki először határozottan : « l'iu animali infusori 



egészen kiképezve bennfoglaltatnak, s hogy a paráuyiságuk 

 miatt láthatatlan nemzedékek végtelen sora mintegy egy- 

 másba van skatulyázva s bizonyos nagyságot elérve az anyai 

 testet végre egymás után elhagyja. Ezen elméletet, bármily 

 kalandosnak látszik is a Wolff megállapította mai kifej- 

 lődéstanba beavatottnak, a máit század legnagyobb iizi- 

 ologja, Hallék Albkecht is elfogadta, sőt mint Milne- 

 Edwarüs megjegyzi, maga Cuviek is ezen nézetet tartotta 

 a számos fejlődéstani hipotézis között a legvalószínűbbnek. 

 (Lecons aur la Physiologie ete. VIII. 247.) 



' lil— 218. 



- 68. t, 9. 



sono ovipari ; alecuni vivipari : tutti ml senso piu 

 strettö ermafroditb 1 Ehbenberg is osztozott benne. 

 Mielőtt Linné a bináris nomenklatúrát megalapí- 

 totta, s ez a leíró természettudományokban általáno- 

 san használatos lett. az egyes véglényalakokat vagy 

 egyszerűen körülirtak, vagy pedig önkényűleg válasz- 

 tott, a mai szisztematikusnak fület sértő külön ne- 

 vekkel jelöltek. Ilyenek pl. JoBLOTNÁL : ( 'iinnniiisi 



( = Kolpoda Cucullus), Ovale ( = Glaucoma scintil- 

 lans) , Poule hupée (= egybekelt Oxytrichaféle), 

 Navette </< Tisseratid i = Oxytrieha sp.) stb. ; Trem- 

 BLEY-nél: Polipes ábouqet (= telepeket alkotó Yorti- 

 celafélék), Polype en entonnoir í= Stentor); Glei- 

 chennél: Jeu '/« nature, tremblcur, petit trait 

 (— Monas), flamme, infornn \ Amaba), pan- 

 touffle( = Paramecium Aurelia ), pendeloque ( = Kol- 

 poda ( 'ucullus ),cloche( = l'ortitrlla) ; Eu:mi<mx-unl: 

 Baum ( = Carchesium polypinum ), Wasser-Schwan 

 ( '= Lacrymaria Olor), Trompeten-Thier és Wasser- 

 Krucken f= Stentor), Mauer-Seege (= Stylonychia 

 Mytilus :, Stern (=Actinosphceríum BHchhornii ) stb. 

 llii.L volt az első, ki 1751-ben a véglényeket, me 

 lyeknek ismerete ez időben már mintegy 50 fajra 

 terjedt, rendszerbe foglalta. az állatocskákat lAni- 

 malcula), ez elnevezésen véglényeket, ondótestecs- 

 kéket, kerekállatkákat s több más apró állatoeskakat 

 értvén, külön állatosztály képviselőinek tekintette, 

 s bárom csoportba osztotta: 1. tagnélküliek, Gymnica, 

 L farkkal birok, Cercaria, '■>. tagokkal birok, Arth- 

 ronia. Linxl a Systema Naturaa 1758-beli X. kíadá 

 sában az állatország zárkövet képező állatnövények 

 (Zoophyta) rendében először vett fel néhány vég- 

 lényt, t. i. 8 Vorticellafélét, melyek közül 7-et, követve 

 TREMBLEY-t, RÉAUMUE-t s RoESEL-t s általában az 

 akkori felfogást, a Hydra -nemmel egyesített, egyel 

 pedig, a ( 'archesium polypinumot, a Sertularia nembe 

 sorolt; ugyancsak a Hydrával egyesítette a Baker, 

 Roesel, főleg pedig Trembleí vizsgálatai után isme- 

 retes Stentor polymorphust ; felvette továbbá még a 

 Volvox Globatort; az összes többi véglényeket pedig 

 egy. az akkori zavaros fogalmakat kitűnően jellemző 

 geniális kifejezessél, Volvox < 'haos név alatt foglalta 

 össze. A Syst. NaturaeXII. kiadásában I I767)a Vorti- 

 cellaféléket, melyek Linné szerint a Hydráktól azon 

 örvény 51 által különböznek, melyet virágszerű harang- 



1 Op. cit. 195. 



* Vortex, innét VorticeUa Földi JÁNOsnál Örvényke. — 

 Én az örvényke elnevezést, JIaeüót követve, a Turbella- 

 félékre használom. 



