11 



zokat is Közolt; minthogy azonban a héjak lakóit 

 senki sem vizsgálta tüzetesen, általában parányi 

 csigáknak) D'OaBiGNY-töl pedig még 18:26 ban Kepha- 

 lopodoknak tartattak, míg Dujardin 18 >5-ben azon 

 fontos felfedezés! tette, hogj a héjai lakó pará- 

 nyi lény, összehúzódó nyálkás állományból, sarcodé- 

 ból áll, melyben szervek nincsenek elkülönülve, s 

 erre alapítá a véglények ismeretére annyira fontos 

 sarcode-tanát. Az alakok ismereti lassankint anv- 

 nyira gyarapodott, hogj Mülleb 0. Fr, 1786-ban 

 [jelent munkájában 378, részint mar másoktól is 

 lent. részint számos évre terjedő búvárkodása alatt 

 önmaga felfedezte lajt írhatott le, melyeknek mint- 

 -. negyedrésze azonban nem tartozik a mai érte- 

 lemben veti Protozoumokhoz. 



\ véglények szervezetének ismerete jóval elma- 

 radt az alakok ismerete mögött s mivel oly külön- 

 böző apró szervezetek keverékéből állott az ázalék- 

 állatkák csoportja, már csak ezen egy körülmény 

 következtében sem fejlődhetett ki a valódi véglények- 

 nek helyes és egységes felfogása. 



A véglények magasan elkülönült, vagy egyszerű 

 rvezete körül forgó vita. mely jelen századunkban 

 egyrészt Ehrenberg, és másreszt Dujabdin felfogásá- 

 ban oly éles ellentette fokozódott, s melynek utóhul- 

 lámai az egy- vagy többsejtüség kérdésében egész 

 napjainkig terjednek, mar a véglények ismeretének 

 első szakában vette kezdetet. Hogy az élőlények 

 igen egyszerű szervezetekkel veszik kezdeteket, ezt 

 már a régi bölcselők is állították, s Abistotbles fel- 

 fogása szerint az élőlények sorozatának legalsó lép- 

 csöjén egyszerű vázlatok (rcepiTpoKpai) állanak; ily 

 egyszerű vázlatoknak tekintették Buffon é.s Needham 

 Leeüwenhoek állati icskait, nemkülönben más mélyen 

 gondolkozó természetbúvárok, mint Linné, Pallas, 

 később pedig, a Müller utáni időben. Geuithuisen, 

 Lamarck, Cdvieb és Dujabdin a szorosabb értelem- 

 ben vett ázalékállatkákat. A búvárok legnagyobb 

 része azonban hamis analógiákból indulva ki. maga- 

 szervezetet gyanított s keresett, mely tel lugast Ehren- 

 BERG-nek nagy leik' 3< d< 3S( I fogadott vizsgálatai ideig- 

 lenesen diadalra is emeltek. 



Müller 0. Pr., az ázalékállatkákat, szerveae- 

 tökböl kiindulva, két csoportra osztja; az egyikbe 

 (Infusoria sensu strictiori) azokat sorolja, melyek 

 minden megkülönböztethető szerv nélkül valók: a 

 másik csoportba ( Bullaria i ellenbi n azokat, a me- 

 lyi k külső és belső Bzervi kk< 1 i Hatottak. 1 

 1 i>. vni. • 



\ külső szervek alatt főleg a csillószőrök érten- 

 dők, melyek közül az erősebbek, különösen az Uxi) 

 trichafélékneh horgai é értéi korán magokra vontai 

 a figyelmet. Már Leeuwenhoee felemül gy ázalék- 

 allatkat. nyilván egy Stylonychia- vagy Oxytricha 

 lajt, mely nagyszámú lábai segélyével úszotl i 

 mászkált. 3 Az OxytricJiafélék és Stenloroh perem 

 koszorúját nagyjában szinten korán felismerték, 

 nemkülönben a Vorticcllafélél örvényző lervól 

 Gyenge nagyításoknál persze e szervek magok nem, 

 hanem csupán az általuk előidézett örvények latba 

 fcók - ez örvényekből következtettek a kerékállatkák 

 val megegyező szerv jelenlétére, mely a táplálókoi a 

 szajha sodorja. Ezen láthatatlan szervektől előidózetl 

 örvény részben kalandos felfogásokra vezeteti ; ígj 

 Wrisberg azt mondja, hogy bizonyos Polypok (azaz 

 Vorticellafélék) tátott szájjal várják a zsákmányt. 

 apróbb állatocskákat, melyek sajátságos unszolai 



tói vezettetnek a Polyp körüli Charybdisbe, 1 



ennek mélyébe sodortassanak; 2 egy másik helyen 

 pedig a következő költői fantáziával ecsetelt ki p< t 

 tárja fel: iiAarium vidimus animalium gregem: 

 a i Minima sünt rotunda fere, ad magnitudinem a 

 minis papaveris accedentia, copiosissinia.. quae nihil 

 aliud sünt, quam parvse moleculae in omne infuso 

 consvetaj, vívificatse, et in motum constitut*. Hat 

 procul dubio reliquis nutrimento sünt, nam pra 

 pue ambiunt animalcula maiora, imprimisque poly- 

 pos, a quibus avido consirmmuntur gutture. Singiüa- 

 iviu vidi motum, dum infelices morti hae traduntur 

 victimae. In distantia enim ab orificio polypi aliquoi 

 linearum celerrimum agitantur in motum rotatorium, 

 sub quo momentaneo cursu a polypo quasi attrahun- 

 tur, et in os eiusdem incidunt. Eodem fere modo proul i 

 sciurum legimus, animadversa ad radices arboris, cui 

 insidet, procumbente vipera caudisona, quaeque illum 

 radiantibus oculisrictuquehiante, felis instarmurem, 

 contemplatur, eonsternatum arborem circumeursare, 

 effugia quserere, tandemque verő velut fascinatum in 

 os angvis insilire.» a 



A finomabb csillószőrökel és ostorokat, melyekel 

 erősen nagyító a ele:- képet adó lencsókkel is csak. 

 gyakorlott szem vehet ki. kevés régibb búvár lattá 

 egyik-másik véglénynél : ez az oka annak, hogy csak az 

 újabbkori búvárok konstatálhatták gyakori előfordulá 

 sokat, A fürge ostoros és apróbb csilli örö ázalókál- 



6 



■' -ni. 



■ 



