9 



Wrisberg, 1 sőt maga Linné is osztozott a BüFFON-féle 

 felfogásban, hogy a magasabb nihil ok és növények teste 

 apró állatocskák millióiból van összetéve, melyekm k 

 összessége képezi az egész állatot. 2 



A mi Büppon elméleténei azon részét illeti, hogj 

 a Leeuwenhoek állatocskái az állat- és aövényszöve- 

 tek szétesése következtében kiszabadul! molekuláknak 

 felelnek meg, ez nem egyéb, mint a generatio aequi- 

 vocának szellemes magyarázata, mely daczára Redi, 

 Vallisnieri, Réaumur s mások áttörő kutatásainak. 

 még mindig általános hitelben állott. Hogj a rég 

 lények generatio asquivoca útján szaporodnak, Ehren- 

 BERo-ig csak egyesek (Joblot, Spallanzani) vonták 

 kétségbe, egészen természetesnek s biztos alapon 

 nyngvó tantételnek tartották ; a «corruptio unius gene- 

 ratio alterius» régi mondás közhiteiben állott: maga 

 MüiiLER Ottó Frigyes is ezen nézetnek hódolt, mit 

 rilágosan fejez ki munkájának Ovidius Metamor- 

 phosisaiból választott jeligéje : 



N'onne vides. qnaecunque morn fluidoque liquore 

 Corpora tabuerint, in parva animálja verti? 



Azon különböző szerves testekből készített ázalé- 

 kok. melyek a múlt század véglény-búvárait különösen 

 foglalkoztatták, mind azt látszottak bizonyítani, hogy 

 az ázalékállatkák a széteső szövetekből generatio a-qui- 

 voca útján jönnek létre, s a véglények első külön 

 elnevezése: « ázalékállatkák, ' Infusionsthierlein ' 

 animalcula infusoria*,*** melyet 1761-bén Leder- 

 wüller használt először, WrasBERG-től pedig elfo- 



p. 324.) Továbbá 1820-ban irt *EpirrheHia» czímű rövid 

 költeményének következő szavai után: 



Freuet Euch des wabren Sebeim . 

 Kucti dea ernsten Spieles : 

 Kein Lebend'ges ist ein Eins, 

 I mmer i s t ' s cin Vieles. 



s Goedeke a « Morplwlor/ie* -hoz írt bevezetésében, méltán 

 mondhatja GoETHÉ-ről : «Közvetetlenűl ott áll azon magyará- 

 zatnál, melyet, a későbbi tudomány szolgáltatott, csak azért 

 nem akadt reá, mert a mikroszkóp nem veit eléggé töké- 

 letesítve, hogy a növényélet is az állatélet) tulajdonképi 

 ervét, ■' lejtet felfedezze.* (Op. eit. p, Wlli Mindezen 

 eszmék csirái azonban határozottan BüFFON-ra vezethetők 

 vissza, kinek munkáit Goethe, mini több helyen maga 

 megjegyzi, érdekkel tanulmányo: fca 

 ' Wrisberg 89. 



BüFFON, op. eit. VI., 928. 



Vzalékférgek. Földi -Iínos. Természethistória stb. 

 Pozsony. 1801. ]>. 125. 



■Dicse Kreátorén (t. i. die Wflrmer im Heuwasser) 

 gehören mit in die Classe der ínfusiori Thierlein.t 1. 88. 



Observationum de Animalcnlis infusoriis satura. Got 

 tingae. 1765. 



Kntz i. \. : 



gadva csakhamar általánosan elterjedt, szintén hím 

 ban viseli azon felfogást, hogy ázalékokban kelet- 

 keznek. 



Újabb időben Jaeger Gusztáv közölt igen cso- 

 dálatos vizsgálatokat az édesvizi Bydra szöveteinek 

 széteséséről, 1 melyek ha valóknak bizonyulnának, a 

 reg elfelejtett BüFFON-féle felfogás mellet! bizonyíta- 

 nának. Nevezett búvár szernrl ugyanis. a Eydrák bizo- 

 nyos körülmények között látszólag önkényüleg 

 esnek sejtekre, melyek Amoebáh alakjában önálló 

 eletet folytatnak, táplálkoznak s végre betokozzák ma 

 gukat. — Miegyebekezek, mintBüFFON szabad i I 

 jutott molekulái? — Jaeger, Ki merész hipotézisek 

 felállításával, mint eléggé ismeretes, legkevésbbé sem 

 fukarkodik, ezen folyamatban a Bydrának egy sajál 

 ságos szaporodását vélte felfedezni, melyet diasper- 

 mogenesis névvel jelelt, melynek létét azonban senki 

 meg nem erősíttette. 



Buffon elmeletének azon részét, mely a növények 

 táplálkozásara vonatkozik, s mely röviden oda meg\ 

 ki, hogy azok a talajból élő molekulákat i melyek mint 

 láttuk-. Buffon szerint azonosak a Leeuwenhoek 

 felfedezte állatocskákkal) vesznek fel. 1867-ben ne- 

 mileg eltérő alakban megújíttotta Rünge, 2 ki azon 

 elmélettel lepte meg a világot, hogy a talaj humu- 

 sát a véglényeknek egész élő világa népesíti, me- 

 lyeknek szétfolyt testet a növények gyökerei, mint 

 táplálékot, felveszik. A szervezetek táplálkozása e 

 szerint tehát, úgy mint Buffon nál. a véglényekre 

 vezethető vissza ; akis élő molekulák tartják fenn az 

 egész élő termeszetet. Igen szép. bár. mint láttuk, épi n 

 nem eredeti eszme, melyből azonban nyilván csak 

 annyi felel meg a valónak, hogy a bumusban tényleg 

 igen nagy mennyiségű egysejtű moszatokkal, és Schi- 

 zomycetekkel együtt különösen nagyszámú és pompás 

 gyökérlábúak tenyésznek, melyek közvetve bizonyára 

 szolgáltatnak a növényeknek táplálékot s némelyek- 

 nek, például a sziklákra telepedett mohoknak, táplál 

 kozásánál mindenesetre igen fontos szerepei jál 

 hatnak. 



Bi ffon elméletének azon része végre, mely a te I 

 minden részéből az ivarmirigyekben összegyűlő élő 



1 Teher ilas spontáné Zert'allen der Süsswasserpolypen 



nebst einigen Bemerkungen über dem Generati 



(Sitznngber. d. niath. natúr wi Cls ed. Kais. Akad. der 

 Wissensch. Bd. 39. Wien 1860. p. 321. 



2 V. d. Kriescu János. A Runge-féle növény táj 



zási elmélet. A k. m. lenn. tud. társ. közlönye VII. kot. 

 Pest. 1867. p. 147—151. 



■2 



