8 



következtében egyre növekedik ; az élő molekulákkal 



vesznek ugyan fel a szervezetek életteleneket is (mo- 

 lecules hrutes), ezeket azonban a kiválasztó szervek 

 ismét kiküszöbölik. Az életűek azon szakában, mely- 

 ben a növény vagy állat fejlődésének tetőfokát el- 

 érte, a szerves molekulák, melyeket a táplálékkal 

 folytonosan felvesz, nem fordíttatnak többé a szer- 

 vek továbbfejlődésére, hanem csupán az elhasznál- 

 taknak pótlására, feleslegek pedig a testnek minden 

 részéből egy vagy több külön szervben, az ivar- 

 szervekben gyűl össze; ezek képezik azután az ivar- 

 váladékokat, melyek e szerint a test összes részeinek 

 mintegy kvintesszencziájából állanak s vagy közvetet- 

 lenűl, vagy. a váltivarú állatoknál, a hím és nőstény 

 ivarváladékának keveredése után, a szülékkel egészen 

 megegyező áj szervezetekké csoportosulnak. Az ivar- 

 váladékokban, Btjffon szerint, a nősténynél is elő- 

 forduló «állatocskák» nem egyebek, mint a test miu- 

 i. i részeiből összegyűlt szerves molekulák. — A bei- 

 férgek képződését, mely egész a legújabb időkig oly 

 számos hipotézisre adott alkalmat, Buffon elmi I' - 

 téve! teljesen összhangzólag oly módon magyarázza, 

 hogy ezek. ágy mint az állatnak szervei s magzatai, 

 szerves molekulák csoportosulása által jőnek létre, 

 tehát magában a gazdában képződnek. " 



BuFFONnak ezen genialis elmélete, habár mai nap 

 következtetéseinek egész lánczolatát elhibázottnak 

 kell is tartanunk, részleteiben kétségkívül több oly 

 felfogást tartalmaz, melyet az utókor vizsgálatai he- 

 lyeseknek bizonyítottak. BuFFON-nak nevezetesen 

 azon felfogása, hogy a szervezetek elő molekulák- 

 ból vannak összetéve, nem puszta spekuláczió ered- 

 menye, hanem megfigyeléseken alapszik. Hogy a 

 növények teste sejtekből van összetéve, erről, mint 

 fenntebb említők, már HooKK-nak. GREw-nak s Mal- 



A férgeknek Buffon felfogása szerinti képződése ellen 

 ilapos tudományos készültséggel, szállott síkra egy talán 

 szaktársaim előtt is kevéssé ismert nevű multszázadlieli ha- 

 zánkfia, Cséri Verestói Samuul, a tudomány akkori szín- 

 vonalán álló meglehetős terjedelmes doktori értekezésében 

 (Specimen annotationum helniinthologicarum, quae natu- 

 ralem speetaut históriám Lunibricorum et cet. A Samuele 

 Verestói de Csér, transylvanico hungaro- Frauequerae. 1772.), 

 mely oly nagyjelentőségűnek tartatott, hogy Gmelin Linnk 

 természetrendszerének XIII. kiadásában Verestói-I mint 

 auetoritást idézi. («De intestinalium história meruere Tal- 

 las (1760), Verestói de Czer (1772), Hopp (1780) Goeze 

 (1782), Bloch (1782), Werner (1782), Retzius (1786) Sehrank.» 

 ('ont. Caiioli a Linné Systema Naturae. Tom 1. I'ars VI. 

 1788. p . 3023.) 



piGHi-nak is volt némi fogalma, Needham Tukbekvill 

 pedig, kivel Ijitffon igen szoros tudományos össze- 

 köttetésben állott, számtalan vizsgálatra támasz- 

 kodva, közölheté BüFFON-nal, hogy a növényeknek 

 minden része apró élő részecskékből van összetéve; ' 

 ezen vizsgálatokra támaszkodva általáuosithatá Buf- 

 fon tételét, mely szerint minden szervezet élő mole- 

 kuláknak, azaz mint a mai műnyelven mondjuk, sej- 

 teknek összetételéből (sejtállamból) áll. Legalább is 

 ugyanolyan jogosultsággal mondhatjuk Buffi iN-ról, 

 hogy elmélete ■■> 3ejtelmélet jóslatát foglalja magában, 

 mint a minő jogosultsággal reklamálta magának 

 Okén, Schleíden és Scuwann fellépése után 1843- 

 ban azon érdemet.'' hogy az «őshólyagocská»-ról 

 (Urbláschen) és Infusoriumról szóló hipothézisével 

 már 1805-ben megvetette alapját a sejtelméletnek: 

 egy oly hipothézissel, mely voltaképen nem egyéb, 

 minta BuFFON-énak más műnyelven való reproduká- 

 lása. A múlt század számos természettudósa, így pl. 



1 Buffon Op. oit., 566. 



- Lelne cler Naturphilosőphie. Dritte, nen bearbeitete 

 Auflage. Zürich, Isi::. ,,. 1 1 r. 



Bestebl dii ;anischi Grondmasse aus luliisorien : 



so muss die ganze organische Weli :m . [nfusoríen entste- 

 heii. Fttanzen und Thiere können nur Metamorphosen von 

 Infusorien sein. 



Ist dieses, so müssen auch allé Örganisationen aus 

 Infusorien bestében, und sich bei ihrer Zerstörung in die- 



ii antlösen. .Tede Pflanze, jedes Thier vorwandelt sicli 

 bei der Maceration in eine schleimige Masse ; diese verfault, 

 und die Fliissigkeit ist mit Infusorien angelullt. 



1 >as Fanlen ist nichts anders als ein Zerfallen der 

 Organismen in Infusorien, eine líeduction des höheren Le- 

 1 bens auf das L'rleben. 



Die Organismen sind eine Syuthesis von Infusorien. 

 ; Die Erzeugung ist nichts anderes, als eine Zusammenháufung 

 unendlich vieler Schleimjiunkte, Infusorien. 



Es sind námlich die ( >rganismen niebt schon im klein- 

 sten ganz und vollstandig gezeichnet, práformiert enthalten 

 sondern nur infusoriale Bláschen, die durch verschiedeni 

 Combinationen sich verschieden gestalten und zu höiiereu 

 Organismen aufwachsen. Id. m. p. 155. ;'. 940 — 943. 



Hasonló, sőt nagyobb jogosultsággal, mert eszméjét 

 világosabban fejezi ki, lehetne GoETHÉ-t a sejtelmeiét elő- 

 hirdetőjeként tisztelnünk, 1807-ben irt kővetkező szavai 

 után: a.Jedes Lebendige ist kein Einzelnes, sondern eim 

 Mehvheit ; selbst insofern es uns als Individuum erscheint. 

 bleibt es doch eine Versammlung von lebendigen, selbstándi- 

 gen Wesen, die der Idee, der Anlage nach gleich sind, in der 

 Erscbeiuung aber gleich oder áhnlich, ungleich oder un- 

 áhnlich werden können. » (Morphologie. Sámmtliehe Werke. 

 Mit Finleitimg von Kari Goedeke IX. l'.d. Stuttgart. 1875. 



