ben úszkálnak s nagyságra megegyeznél az ondóálla- 

 tocskák farkával, ép oly szervekkel vannak ellátva, 

 mint a legnagyobb állatok. Mily csodálatos az ily 

 állatocskába :<'/•/ szervei jelenléte.» ] 



Lej i m nhoek i szméje felkaroltatván, nem hiány- 

 zottak természettudósok, kik túlcsapongó fantáziá- 

 juk csudaszülötteive] múlékony hírnévre tettek szert. 

 Egy hollandi tudós, Hartsoeker, ki azt állítja, hogj 

 mar 1674-ben felfedezte a/, ondóban előforduló álla- 

 tocskákat, de nem merte, felfedezéséi közzétenni, 

 1694-ben a/, ondótestecskék fejébe kisded emberi 

 alakot rajzolt; 9 hasonló rajzot közöli Delampatius 

 (Francois Plantade, montpellieri akadémiai titkár); 8 

 ki már azt is lattá, hogy mily módon bújik ki fej- 

 jel, törzszsel s végtagokkal a homunculus az ondótes- 

 tecskéből; ugyanily meséi bocsátoti világgá Jac- 

 ques Gaütier d'Agoty, franczia festő és anatómus 

 I750ben. 4 Hasonló fantasztikus s naiv részleteket 

 véltek látni némelj régi hínárok a véglényeknél s 



b mikroszkópi állatoknál is; így Joblot pl. az 

 \ngvilhilakat valóságos- kígyófejje] ábrázolja, "' egy 

 Euglenának tartható véglénynek pedig 1, szeles szájat. 

 orrmányt s jól formait emlősállati szemet rajzol, úgy, 

 hogy igen hasonlít egy miniatűré tengeri elefánthoz 

 i.Maerorhinus proboBcideus) ; egy kis vízi atkának 

 tartható fantasztikus állatocska továbbá, marczona 

 térti arczot visel,' haragos homlokkal, orral, szájjal. 

 In lehalt állal s akar egy huszárnak is becsületére 

 váló respektábilis bajuszszal; a Paramecium Aurelia 

 rajzolásánál végre, 8 szemlátomást saját papucsát vetti 

 Joblot mintaképűi ! 



Eichhorn János Konrádot, a derék danzigi lelki- 

 pásztort, néha szintén el-elragadta képzelődése; így 

 pl. egy véglényről, melyben az Euglcna viridist lehet 

 felismerni, jóhiszemű naivitással ezeket mondja: 



1 Leeuwenhobk, Epistol. physiolog. XLI. p. 393. Conf. 



I >UJABDIN, --'. 



- Essai de dioptrique 1694. (unt. Milne-Edwards, 

 Lecons síu- la Physiologie etc. 1865 VIII. 339. 



:1 Nouvelles de la lépnblique des lettres. 1699. \> 552. 

 Conf. Eheenberg, KS6. 



Milne Edwards szerint Plantade közleménye való- 

 színűiéin eatyra akart lenni, mindamellett azonban némelyek 

 komolyan vették s elhitték. Op. c. Vili. 356 1 1 i. 



Zoogenie mi génération de l'homme. Conf. Ehren- 



Ir66. 



I. II. t. I. 



' t, 3. G. 

 T t. 6. 12. 

 " t. 10. 23. 



«Egyik( ez a legcsudálatosabb állatoknak, olyan 

 mini az átlátszó nyálka s mégis valóságos szerves 

 test, mely egészen szabad akarattal képes mozogni, 

 táplálékát felkeresni, megrágni és lenyelni, — — 

 szerfelett tiszta és átlátszó, feje akkuratc olyan alakú 

 volt, mint egy ökörfej, rendes ökörszájjal, orránál 

 olt, liol fülének kellett volna lenni, egy nyílása volt, 

 mely sokkal világosabb, mint a többi részek 

 legcsudálatosabb az volt, midiin táplálékai lenyelte, 

 mii lehetetlen leírni, avagy szavakkal kifejezni; úgy 

 látszott, mintha mindkét állkapcsát, mim egy ököi 

 összeszorította s kérődzött volna^ 1 



John Hill volt az első, ki 1751-ben az ond 

 tecskéket az állatrendszerbe lehette- s a Vorticelláh 

 kai együtt a Ma croeei'os nembi sorolta; Pallas szin- 

 tén allatoknak s a Volvoxszai rokonságban állói 

 tartotta; :; Mülleb Ottó Frigyes, ki, mint maga 

 mondja, 4 az állatok ondóját nem vizsgálta, hajlandó 

 az ondótestecskéket < 'ercaria Gyrinus névvel az áza- 

 lekallatkák Cercaria nemébe foglalni, egy chaotikus 

 nembe, melyben valódi Cercariák, azaz Distom 

 álezái, Urocentrum Turbo, Euglenák, Ceratium, 

 Coleps, Ichthydium s különböző kerékállatkák van- 

 nak egy kalap alá foglalva. 



Linné ifjabb éveiben nagy skepticzizmussal visi 1 

 fcetett a mikroszkopiái felfedezései iránt, tagadta az 

 ondótestecskék állatiságát a azokat, valamint Leeu- 

 wenhoek állatocskáit is passzívan mozgó olajos 

 részecskéknek (particulae okosai deklarálta; élete 

 alkonyán ellenben az előbb ignorált véglényekhez, a 

 Ghaos infusoríumlioz, sorolta; 5 öt követte Blumen- 

 bach, ki 6 1791-ben Ghaos spermalicum elnevi 

 alatt szinten az ázálckállatkák köze sorolja. 



Bory de St. Vincent 1824-ben az ázalékállat- 

 kák között külön családot jelöl ki az ondótestei 

 kék részére. Qercariécs, melyben Zoospermos nemi 

 név alatt foglalja össze. 7 Baer K. E. Bürdacb Phj 

 iologiájában 1826-ban, úgy, mint Müller Jáno i 

 1827-ben meg ázalékállatkáknak tartja: az előbbi 

 azonban már 1827-ben, úgy mint a vérto ket, 



az önálló élet alacsony fokán álló szervezeti eleim k- 



1 Eichhorn 55. t. V. c >. p. R. 



- História animalium Conf. Ehrbnberg. 



8 Pallas, Elenehus Zoophytorum, H6. 



' MÜLLEB 0. I'.. 120, 



1 Cont'. Syst. Natnrae, edit XII. 

 Handbuch der Naturgeschichte. V. Autl. Göttingen. 

 1797. }.. t75. 



7 Dictionnaire classique d 1 bistoire uaturelle. Tom, l*>. 



