t> itt esővízben kétféle állatocskák jelentek meg, me- 

 lyek közül a számos lábú nagyobbakból (nyilván 

 Stylonychiák vagy Uzylrichák) 30,000 együttvéve 

 alig ért el egy homokszernnyi nagyságot, a kiseb- 

 bek pedig {Cyclidium Glaucoma?) alig voltak hu- 

 szadrésznyiek, s mindezeknek közösülését oly világo- 

 san látta a nagyító alatt, mint a hogy szabad szem- 

 mel a szárnyasokét lehet látni 1 : képzelhető, hogj 

 ezen és hasonló csodálatos észleletek mily általános 

 szenzácziót kelthettek ezelőtt 200 evvel: mily kapva 

 kaptak rajtok a tiszta indukczió helyett spekulatív 

 irányt követők; valamint az is természeti--, hogj 

 skeptikusok sem hiányoztak, kik a nagyítóval tett 

 felfedezéseket merő koholmánynak vagy hiábavaló 

 játéknak tartották, vagy, minttöbbek között Voltaire 

 is, nevetségesekké igyekeztek tenni.' 



A.z ondótestecskéknek (Animalcula in semine, Ani- 

 maleula spermatica, Zoospierrnia, Spermatozoa, Sper- 

 matozoida) a véglényekével csaknem egyidejű felfede- 

 zése igen bonyolítóan hatotta véglények valódi termé- 

 szetének értelmezésére, s azon számtalan elmelet, mely 

 a véglények első törtenetet oly misztikus fátyolba hur- 

 kolja., részben legalább, abban leli magyarázatát, 

 hogy a, véglényeket s az ondótestecskéket összezavar- 

 tak, mihez a zavaros felfogás további bonyolítására, 

 mint már említem, még az is hozzájárull, hogy a 

 véglények szervezetére magasabb állatkörökbe tartozó 

 állatok szervezetéről vontak analógiát. 



Egy, a tudománytörténetében különben ismeretlen 

 orvostanuló, Hamm (Hammius, vagy Ludvig \ . 1 1 \ mmen, 

 állítólag danzigi származású hollandi konzul fia), 

 az 1677-ik év november havában egy gonorrhoeában 



1 ^77. 

 A uMikruszkojnaí kedély- es szemgyönyörködtetesekt szer- 

 zőji .iuk helyen vesz magának alkalmat ezen csúfolódókat 

 ;i maga mulatságos modorában ostorozni; így pl- több te- 

 lepben élő I oríiceüa/elenek s a Stentor polymorphusnak 

 leírását s felkeresésökre utasítást adván, ezen szavakkal 

 fordul a gányolódókhoz : «Finstere Spötterl Laciién Sie 

 nur niclit über dicse Ainveisung ! Ich glaube noch im- 

 mer, dass derjenige, welcher ein unbekanntes Gesehöpf 

 zur Éhre seines Schöpfers entdeckt und in demselben eben 

 den wunderbaren líau gleich in den Menscheu, zugleich 

 aber die nnbegreiflicbe und ohuendliche Allniaelit und 

 Weissheit des Fwigen Alis dabei in tiefer Ehrfurcht be- 

 wundert, eine weit uützlichere Arbeit unternomnien, als 

 ein solcher, welcher nach vielen schlaflosen Náchten und 

 zerbissenen Federkielen, die unvergleichliche Frage beant- 

 wortet hat : Von welchenj Zeng oder Stoff Methusa- 

 lem seine Schlafmütze getragen habé '.'» Lederm'ÜLLEK, 

 I. 175. 



szenvedő férfi ondóját vizsgálván, abban nagyítóval 

 tömérdek önálló mozgású, fejjel es farkkal ellátott 

 testecskéket talált, melyeket koros elfajulás termékei- 

 nektartott; Leeuwenhoek, kivel Hamm felfedezését 

 közié, ez irányban további vizsgálatokat tett, s már a 

 következő évben közölheté a londoni kir. társasággal, 

 hogy egészen egészséges férfiak, kutyák es tengeri- 

 nyulakondójában szabadszemmel láthatatlan, nemileg 

 a békaporontyokhoz hasonló élőlények hemzsegnek, 

 melyekről aránylag pontos rajzokat is közölt; később 

 meg számos más gerinczes állatban s néhány rovar- 

 ban is felfedezte az i mdotesteeskeket : inas egykorú 

 búvároknak vizsgálatai pedig csakhamar kiderítették, 

 hogy a szóban forgó állatocskák az allatok ondójának 

 állandó alkatrészei. Leeuwenhoek azon véleményben 

 volt, hogy az ondóban előforduld állatocskák az állat- 

 nak valódi csirái, magvai, melyek a nőstenyhe be- 

 hatolva, ebben, mint a földbe vetett mag, kikelnek 

 s magzattá fejlödnek : ; az emberes kutya ondójában 

 pláne kétféle ondótestecskéket vélt felismerni, tudni- 

 illik hímeket és nőstényeket. 



Az ondótestecskék feladatának ezen első magyará- 

 zata, mint látható, nem igen állott messze attól, me- 

 lyet Pkevost es Dumas, a szilárd alapokon álló mai 

 termékenyítési tan előharezosai, 1824-ben állítottak 

 fel: csakhogy ezen búvárok a talajt az állati petében 

 keresik, melyben a behatoló ondótestecske az embrió 

 idegrendszerévé fejlődik. 



felfogásához híven Leeuwenhoek természetesen 

 az ondótestecskéknek is magas Bzervezeti t tulajdoní- 

 tott, mit világosan kifejeznek a következő szavai : 



nMidó'n látjuk, hogy az ondóállatocskák mozgás 

 közben farkukat összehúzzák, méltán következtetjük, 

 hogy '.in fark ni in kevésbbé nélkülözi az inakat, 

 izmokat és izületeket, mini egy pelének vagy patkány- 

 nak ii farka; és senki sem huj kételkedni, hogy 

 azon többi állatocskák, melyek n mocsárok vizé- 



«Sed mini videtur, si seuuentia solum in rei fidein 

 allegentur, sufficere ea posse, ad probandum, ex solo mas.- 

 culino semine fructum prodire, faeminam verő instar naturse 

 agri fructum tantum fovere, alere atque augere. (V. ö. H. A. 

 Pagenstecher, Allgemeine Zoologie. 1. Th. p. 55. 



* «Sed jaiu, ubi etiarn in semimbus masoulinie ani- 

 maliuni , avium, piscium , imo etiam insectoruni reperi 

 animalcula, multo certius esse statuo, lUiaui antea, homi- 

 nem non ex ovo, sed ex animalculo in semine virili, oriri; 

 ac praesertim cum reminiscor me in semine masculino ho- 

 miuis, et etiam canis, vidisse duorum generum animalcula. 

 Hoc videns mihi imaginabar, alterum genus esse ínascu- 

 linum, alterum faemininiun." Arcana Naturae, 30. 



