IX 



nagyszabású munka mellett az én szűkebb határok 

 között mozgó átpillantásomnak mennyiben van lét- 

 jogosultsága s mennyin' közelíti meg a czélt, mely- 

 nek elérése szemem előtt lebegett, — ehhez nem én 

 vagyok hivatva hozzászólani. 



Szükségesnek tartom e helyen számot adni arról, 

 hogy ezen átpillantás mily terjedelemben foglalja ma- 

 gában a véglényeket. 



Hogy a legalsóbb állati és növényi szervezetek 

 mily szoros összefüggésben állanak egymással, erre 

 munkám bőven nyújt felvilágosítást, s én ezt a 

 felfogásom szerint vita tárgyát nem képezhető, sza- 

 kadatlan összefüggést tartva szem előtt, fogadtam el 

 a közvetítő szervezetek megjelölésére a Haeckbl aján- 

 lotta kifejezést ( Protista). Mindazonáltal ezen mun- 

 kámban a növényekkel szorosabb viszonyban álló 

 véglényeket (Protophyta ) csak annyiban vettem figye- 

 lembe, a mennyiben az ő ismeretök a gyökérlábúak 

 meg ostoros ázalékállatkák megértésére okvetetlenül 

 szükséges s munkám tulajdonképéni tárgyát az állati 

 véglények (Protozoa) szabják meg. Ki kell továbbá 

 emelnem, hogy búvárkodásom körén túllépni nem 

 akarván és kiválókig hazai búvárok szükségleteit 

 tartván szem előtt, a véglényeknek kizárólag ten- 

 gerekben élő képviselőit csak oly terjedelemben illesz- 

 tettem munkám keretébe , a milyenben az állati 

 véglényeknek általános ismeretéhez szükségesnek lát- 

 szott. 



* 



Munkám kidolgozásának jelzett idejét véve tekin- 

 tetbe, nem tehetem, hogy a véglényeket illető ismere- 

 teink legújabb időben, mondhatnám napjainkban 

 tett haladásának legfontosabb tételeit legalább né- 

 hány szóval ne érintsem. 



Az állati módon táplálkozó véglények némelyé- 

 ben, valamint bizonyos alsóbb metazoum testében 

 előforduló *levélzöld-testecskék» meg « sárga sejtek" 

 természetének kipuhatolására Brandt Károly igen 

 beható tanulmányokat tett, melyek lényegökben 

 ugyanazon eredményre vezettek, a melyet ezen mun- 

 kában kifejteni alkalmam volt, azaz: arra az ered- 

 ményre, hogy ezek a testecskók a véglények (illetőleg 

 bizonyos alsóbb metazoumoki testébe befészkelődött 



Ektz (i. Véglények. 



vollkommene Orientirung schöpfeu kann. Inwiefern 

 neheii diesem, der Vollendung zueilenden grossange- 

 legten Werke meinem in engeren (irenzen sieh be- 

 wegenden Ueberblick eine Existenzberechtigung zu- 

 kommt, und wie weit es mir gelungen ist das mir 

 vorschwebende Ziel anzunáhem, — darüber bin nicht 

 irli berufen zu entscheiden. 



Ich erachte es hier fúr nothwendig iiber den Um- 

 fang Rechnung zu legén, in welchein dicsér ('elierbliek 

 auf die Protisten sich erstreckt. 



Wie innig der Zusammenhang zwischen thieri- 

 schen und pflanzlichen Protisten ist, darüber liefert 

 die vorliegende Arbeit reichliche Aufklárung, und ich 

 habé dicsen, meines Eracbtens unbestreitbaren un- 

 unterbrochenen Zusammenhang vor Augen gehalteu, 

 als ich zur Bezeichnung der Vermittlungs-Organis- 

 men den von Haeckel vorgeschlagenen Ausdruck 

 ( Protisten i acceptirte. indessen wurden in dieser 

 Arbeit die inniger mit den Prlanzen verbundenen 

 Protisten l Protophyten) nur insofern berücksichtigt, 

 als derén Kenntniss zuin Verstandniss der Rhizopo- 

 den und Flagellaten unbedingt nothwendig ist ; den 

 eigentlicheu Gegenstand meiner Arbeit bilden die 

 thierischen Protisten (Protozoén). Ich muss ferner 

 hervorheben, dass ich den Kreis der eigenen For- 

 schungen nicht überschreiten wollte, und hauptsách- 

 licb die Bedürfnisse der vaterlándischen Forscher 

 vor Augen hielt, die ausschliesslich in den Meeren 

 lebenden Reprasentanten der Protisten daber nur 

 sovveit in den Piahmen meiner Arbeit eiufügte, als es 

 zur allgemeinen Schüderung der thierischen Proti- 

 sten nothwendig ersehien. 



# 



In Anbetracht des Zeitpunktes, in welehem das 

 vorliegende Werk ausgearbeitet wurdc, kann ich 

 nicht umhin, die in der jüngsten Zeit, sozusagen in 

 unseren Tagén erzielten Fortschritte unserer Kennt- 

 nisse von den Protisten wenigstens in den wichtig- 

 sten Details mit einigen Worten zu berühren. 



Um die Natúr der in einigen nach Art der Thiere 

 sieli ernábrenden Protisten, so wie im Leib gewisser 

 niederer Metazoén vorkommendeu « Gfüorophyll- Kör- 

 perclnn » und « gélben Zellen» zu ergründen, hat 

 Karl Bbandt sehr eingehende Studien ausgeführt, 

 welche im Wesenttichen das von mir im vorliegenden 

 Werke dargelegte Besultat ergaben, uámlich dass 

 diese Körpercben in die Leiber der Protisten (be- 

 ziehungsweise gewisser niederer Metazoén) einge- 

 drungeue und zu ibrem Wüth in cinem symbioti- 



b 



