115 



nyegében tehát ugyan ily módon jutnak az örvény- 

 kék s ;t zöld Eydra is állevélzöld-teBtecskékhez. 



A véglényekben s némely alsóbb állatba befész- 

 kelődött levélzöld-testecskék élősdieknek kétségkívül 

 nein tarthatók; én ;i közöttük ós vendégszerető gaz- 

 dájuk közötti viszonyt hasonló érdekközösségen ala- 

 puló konzorcziális viszonynak tekintem, a minő bizo- 

 nyos gomba-hypháknak, az ú. n. gonidiumokkal, azaz 

 bizonyos moszatokkal egy szervezetté való szoros 

 összeszövődése útján, miként a mai nap csaknem 

 általánosan elfogadott ScHWENDENEB-féle felfogás ta- 

 nítja, a zuzmóknak (Lichenes) változatos alakú tele- 

 peit hozza létre. Ezen felfogást én már többször idé- 

 zett előadásomban kifejeztem, s kellemesen lepettmeg, 

 hogy SEMi»uR-nél is ugyanezen hasonlattal talál- 

 koztam. 1 



Ezen annyira különböző szervezetek szövetkezé- 

 sénei, mindkettő tetemes előnyökben részesül : az 

 állevélzöldtestecskék gazdájuk testében nem csupán 

 biztos hajlékot nyernek, hanem a protoplazmatestet, 

 illetőleg a szöveteket átáramló vízben, mely a színte- 

 len gazdának anyagforgalmi bomlási termékeit ma- 

 gába felveszi, gazdag s szakadatlan táplálékforrás áll 

 rendelkezésükre ; a zöld zsellérek viszont gazdáik szá- 

 mára folytonosan élenyt fejlesztenek s lakbér fejében 

 ezen nélkülözhetetlen éltető elemmel kedveskednek. 



Nem hagyhatom e helyen említés nélkül, hogy 

 azon jelenség, melyet Geddes a bretagnei partok zöld 

 Planariáin észlelt, melyek, mint a moszatok rajzó- 

 spórái, az aquariumnak mindig a világosság felé te- 

 kintő oldalát keresik, 2 legkevésbbé sem uj ; feljegyezte 

 ugyanezt már Schultze M. a Vortex viridisről, 8 s 

 hogy az állevélzöld testecskéket tartalmazó véglények 

 szintén a világosságot keresik, ez a véglénybúvárok 

 előtt régóta ismeretes s minden esetre abban leli 

 megfejtését, hogy a letért való küzdelemben azoké az 

 előny, melyek a zöld lakúik végezte élenygyártást 

 lehetőleg elősegítik, mit — mivel a szénsavnak a 

 levélzöld által történő szétbontatására s az élenynek 

 szabaddá tételére a tény múlhatatlanul megkíván- 

 tatik — oly módon érnek el, hogy a fényt igyekez- 

 nek felkeresni. Valamint a létért való küzdelem hozta 

 létre a zöld és színtelen szervezeteknek konzorcziális 



1 Id. m. p. 91. 



2 Coniptes rendus T. 87. p. 1093. V. ö. Kosiuos. 3. 

 lalirg. 3. H. (1879.) 216. Továbbá Termtud. közi. 11. köt. 

 121. füz. 1S79. p. 357. 



3 Beitr. zur Naturgesch. der Turbollarien. Greifswald. 

 (1851) 17. 



szövetkezését : úgy ismét a Létéri való küzdelem az, 

 mely a mindkét félre előnyös szövetség fennállását 

 biztosító életmódi viszonyokat szabályozza. 



Bizonyos szenzácziót keltett Geddes vizsgálatainak 

 azon eredménye, hogy a bretagnei pártol: zöldPlaná- 

 riái a napfény behatása alatt 4:! — 52% élényt tartal- 

 mazó légbuborékokat választanak ki, BÖtétben pedig 

 2 — 1 nap alatt elhalnak, s e szerint valóban úgy lát- 

 szik, mintha a világosság behata.si alatt, mint a zöld 

 növények ((levegőből élnéneku^Ez azonban min- 

 den esetre csak látszat, mert az élenyt szabaddá tevő 

 zöld testecskek bizonyára a bretagnei Plauáriákuál sem 

 a féreg szervezetéhez hozzátartozó valódi, hanem álle- 

 vélzöld-testecskék, sa sötétben való elhalás legfeljebb 

 a mellett szólhat, hogy a szóban forgó Planáriák szer- 

 vezete annyira alkalmazkodott a szövetein belől végh< •/, 

 menő lélekzéshez, melyre az élenyt a bennök tenyésző 

 állevélzöldtestecskék szolgáltatják, hogy azon esetben, 

 midőn ezek fény hiányában a szénsavat nem bont- 

 hatják szét, mint valamely gazdájából kivett élősdi, 

 nyomorultan elvesznek. Ezen sötétben való elhalás 

 okát azonban felfogásom szerint, másképen, sokkal 

 egyszerűbben is lehet magyarázni. Ha ugyanis Ged- 

 des kísérleteinél kevés vízben tartotta Plauáriáit sötét 

 helyen, ez esetben, minthogy a vízben elnyelt levegő 

 élenyét kiélték, természetesen el kellett pusztulniok ; 

 hasonló körülmények között azonban más Planáriák 

 vagy bármely más, vízből lélekzö állatok is megfúl- 

 nak. A különbség csak abban áll, hogy a zöld Planá- 

 riák világos helyen kevés vízben is életben marad- 

 hatnak, mert állevélzöld-testecskéik a Planáriáktól 

 kilélekzett szénsavat folytonosan szétbontván, a vizet 

 élenynyel látják el, míg a zöld testecskéket nem tar- 

 talmazó Planáriák, vagy más vízi állatok, kevés víz- 

 ben világos helyen is elpusztulnak, de mint mindenki 

 tudja, kevés vízben is könnyen életben tarthatók, 

 azonban, mint a zöld Planáriák, csak világos helyen, a 

 csakis akkor, ha a vízben velük együtt moszatokat 

 tenyésztünk. 



Hogy a zöld Planáriák sötétben való elhalásának 

 ezen magyarázata sokkal valószínűbb, e mellett szól 

 azon körülmény, hogy Geddes szerint a Planáriák 

 sötétben is 2 — 4 napig éltek; e mellett szól továbbá 

 az, hogy Scuultze M. kísérletei szerint a Vortex viri- 

 disnek négy héten át sötét helyen tartott s egészen 

 elszíntelenedett egyénei állevélzöld-testecskék nélkül 

 is megéltek 2 , és saját vizsgálataim után állíthatom, 



1 Kosmos, III. Jalirg. 1879. 



2 Id. ni. id. h. 



I.-. 



