ÍA3 



ben. 1 Ugyanezen testecskéket végre Sohültzb is 

 megtalálta a Rotaliafélékben ; vizsgálatai szerint 

 azonban semmi sem szól azon felfogás mellett, 

 hogy ezen apró, molekuláris szemecske kből összetö- 

 mörült testek, melyek legerősebb savakban és ég- 

 vényekben sem oldódnak, petéknek felelnek meg. 

 Ujabban ismét Cabpenter írt le az Orbitulites-nek fe- 

 Lületesen fekvő rekeszeiben gömbölyüded és tojásdad, 

 néha oszlásban levő és szilárd burokkal környezett 

 testeket, melyeket szaporodási sejteknek tekint; Mű- 

 beles szerint azonban ezen testek, melyek élő álla- 

 potban zöld színűek, bevándorolt egysejtű moszatok- 

 nak felelnek meg 2 ; e szerint tehát azonosak az 

 általunk fentebb állevelzöld-testecskéknek nevezett 

 testecskékkel. 



Mindezek után azon eredményre jutunk, hogy a 

 Polythalamiumoknál ez idő szerint csupán belsejük- 

 ben közelebbről nem ismert módon fejlődött sarjak 

 utján való szaporodás ismeretes ; s ha ezt a Mono- 

 thalamiumoknál ismeretes valamely szaporodási mód- 

 dal kapcsolatba akarjuk hozni, BürscHLi-vel 8 csakis 

 az Arcelláknak Anioeba- sarjak utján való szaporodá- 

 sára gondolhatunk. 



c) Heliozoumoh. 



Kétséget nem szenved, hogy a véglények legkö- 

 zönségesebb szaporodási módja, az egyszerű ketté- 

 osztás, a Helizoumoknál is általánosan előfordul, bár 

 eddigelé a be nem tokozott Heliozoumoknak oszlása 

 aránylag csak kevésnél észleltetett: igy az Actino- 

 spkaerium Eichhornii-nél, az Acanthocystis turfaceá- 

 nál és A. aculeatá-nál, valamint az Actinolophus pc- 

 dunculatus-uái és Clathrulina tlegans^nél; 4 azoszlási 

 folyamat részleteiről azonban, nevezetesen a magnak 

 az oszlás alatt való magatartásáról, úgyszólván sem- 



1 M. Schultze, Ueber deu Organismus der Polytbala- 

 mien. Leipzig (1854) 26. 



- Bütschli, Bronn's Class. u. Ordn. etc. 139. 



: ' Id. mű 1 12. 



' V. ö. R. Greeff, Ueber Actinophrys Eichtaornii. etc. 

 AMA. III. (1867) '■'•'.\(j. Ugyanaz: Die Radiolarien und ra- 

 diolarienartige Rbizopodeu des süssea Wassers. AMA. XI. 

 (1875) 1. — Cienkowski, Ueber Clathrulina, eine neue Acti- 

 nopbryen-Gattuug. AMA. III. (1867) 311. — F. E. Schultze, 

 Rbizopodeustudien I. AMA. X 1 1874) 328. Ugyanaz : Rbizopo- 

 deustudien II. Ugyanott, 377. — R. Hkrtwig und E. Les- 

 seb, Ueber Rbizopodeu und denselben nahestehende Organis- 

 men. AMA. X. 11,1. Supplementbeft. (1874) :í5. — R. Hert- 

 wig, Ueber den Bau und die Eutwicklung der Heliozoen. 

 Jenaiscbe Zeitscbr. f. Naturwissenschaft. XI. (1877) 331. 



mit sem tudunk. Érdekes ELiECKEL-nefe az Actino- 

 sphaeriumon s két líhizomoneren, ú. in. a Protomyxán 

 es Mii.nistniiiion tett azon észlelete, hogy a mester- 

 ségesen több részre darabolt gyökérlábúak mindegyik 

 darabja önállóan továbbél :' ugyanezt észlelte Greefi 

 az Actinosph;erimnon kívül a már fentebb említett 

 nagy amoebaszerű gyökérlábún, a Pelomyxán. 3 



Számos Heliozumok oszlásra készülve, betokozzák 

 magukat ; ezekhez tartoznak az általunk a Heliozou- 

 niokhoz sorolt Rhizomonerek közül a Vampyrellále, 

 melyek, miként már LüDERs-nek, 3 de különösen Cien- 

 Kowsia-nak * és HAECKEL-nek 5 vizsgálataiból tud- 

 juk, szaporodási tokjukat négy egyenlő részre, fiók- 

 Vampyrellára oszolva hagyják el. 



Betokozott állapotban véghez menő oszlási folya- 

 matot ír le továbbá Cienkowski az Actinophrys Sul- 

 iiul;''' továbbá ugyancsak Cienkowski, 7 ScHNEinKn 8 

 és Schulze E. F. 9 az Actinosphaerium Eichhornii- 

 nél. Az utóbbi részleteiben egyike a véglények legér- 

 dekesebb szaporodási folyamatainak. 



Az Actinophrys Sol állábsugarait visszahúzván, 

 élesen határolt tokot választ ki ; kéregplasmája elveszti 

 habos szerkezetét, bélplasmája pedig sötét gömbbé tö- 

 mörül, melyet a megváltozott kéregplasma világos öv- 

 ként vesz körül. Néhány óra múlva a bekövetkezett be- 

 tokozódás után a belső tömött jjlasmagömb, mely nyil- 

 ván a magot rejtő belplasmának felel meg, két részre 

 oszlik, s ezen két fiókgömb mindegyike külön, számos 

 befelé álló gömbdudorokkal borított tokot választ ki ; 

 e közben a közös, külső burok elenyészik, s a plasma 

 habos kéregrétegéből képződött világos övből is csak 

 néhány szemecske marad vissza. Ezen tokok burka 

 hosszabb pihenés után felduzzad, végre feloldódik, s 

 az anya-véglény protoplazmatestének csupán egy ré- 



1 Studien über Moneren. 34. 



2 Id. ért. AMA. III. p. 396. 



3 Einige Bemerkungen über Diatomeen-Cysten und 

 Diatomeen-Schwármsporen. Bot. Zeitung. 18. Jahrg. 1860. 

 Nro 48. p. 377. 



4 Beitriige zur Kenntniss der Monaden. AMA. I. Bd. 

 1865. p. 218. És: Ueber einige Rbizopodeu und verwandte 

 Organismen. AMA. XII. Bd. 1876. p. 24. 



5 Studien über Moneren und audere Protisten, Leipzig. 

 |s7o. p. 163. 



a Id. ért. AMA. I. 227. 



7 Id. ért. 329. 



s Zur Kenntniss der Radiolarien. ZWZ. XXI. (1871) 

 507. — Es : Bemorkungen zur Kntwickelungsgesehicbte der 

 Radiolarien. ZWZ. XX IV. (1874) 579. 



» Rhizopodeustudien I. AMA. X. (1874) 312, 



