146 



Ezen Moner gömbbé húzódván, betokozza magát s 



l>izon)'os itlei pihenés után sugaras irányú oszlás által 

 számos plasmarószletre darabolódik, melyek előbb 

 elgömbölyödnek, majd orsóalakú testekké nőnek, fe- 

 lületükön pedig vastag kovasav héjat választanak ki. 

 Izolálva alakjuk s kovapánczéluk miatt, ezen spórák 

 könnyen Navicnlákkal volnának összetéveszthetők, 

 melyekből Haeckel hosszabb idei pihenés után apró 

 Myxastrumokat látott kibújni. 1 



Az eddig tárgyalt valamennyi szaporodási módnál 

 az oszlási felek, illetőleg a fiatal nemzedék, a kifejlő- 

 dött Heliozoumokjellemzö szervezetével bírnak, sezek- 

 töllegf elébb nagysági arányok, vagy a magvak kisebb 

 száma által térnek el. Az újabb vizsgálatok megis- 

 mertettek azonban egy olyan átalakulással járó sza- 

 porodással is, melynél az ifjú nemzedék egy, vagy két 

 finom fonalas ostorral ellátott mouasszerű Plagellát- 

 alakban jelen meg s csak egy idei rajzás után tér is- 

 mét vissza a Rhizopod-alakba. Ugyanily rajzóképzö- 

 dés, mint fentebb láttuk, Hertwig R. és Cienkowski 

 vizsgálatai után, egy Monothalamiumnál, a Micro- 

 gromia socialis-néű. is ismeretes. 



Ezen rajzóképződést Cienkowski fedezte fel egy 

 Rhizomonérnél, a Protomonas ( Monas Gienk.) amy- 

 linél, 2 ma,)d néhány más igen egyszerű szervezetű, de 

 maggal ellátott actinophrysszerü Pihizopódnál (Pseu- 

 dospora parasitica, Ps. Nitellarum, Ps. Volcocisj, 

 melyeket az előbbivel együtt a *Monadinae zoospo- 

 fnii'o névvel jelölt csoportba foglalt össze. :! Ugyanily 

 rajzóképződést ír le Haeckel, két általa felfedezett 

 Rhizomonérnél, a Protomyxa awantiacá-n&l 4 s a 

 Protomonas Huxleyi-né\. s Mindezen igen egyszerű 

 szervezetű, sugaras állábú gyökérlábúak szaporodásra 

 betokozzák magukat s egy idei pihenés után monas- 

 szertí Flagellátokból álló nemzedékre oszlanak, s ezek 

 csak rövidebb vagy hosszabb rajzás után változnak 

 ismét sugaras állábú gyökérlábúakká. Némelyek ezen 

 rajzók közül, mint a Myxomycetek rajzói, képesek 

 plasmodinmokká összeolvadni ; ezt észlelte nevezete- 

 sen Cienkowski a Protomonas amyli-nél, Haeckel 

 pedig a rniioiiifi.ru aurantiacá-n&L 



' Studien über Moneren 34. 



2 Zur Genesis eines einzelligen Organismus. Bull. de la 

 Classe. phys. math. de l'Acad. de Saint-Petersbourg. Tome 

 XIV. (1856) 261. 



3 Beitrage zur Kenntniss der Monaden. AMA. I. 

 (1865) 213. 



1 Stud. üb. Moneren 71. 

 ' Id. mű 169. 

 Entz ti. Véglények. 



Az ostoros rajzók által való szaporodási azonban 

 nem csupán igen egyszerű, hanem magasabb szerve- 

 zetű Heliozoumoknál is ismerjük, nevezetesen a Cin- 

 thrulina elegáns- s az Acanthocystis aculeatá-aél. 



Ismét CiENKOwsm-t illeti az érdem, hogy a rajzó- 

 képződést a Glathruliná-ná] felfedezte.' Ezen érdekes 

 Heliozoum, mely hosszú, merev kocsányáu ülő, szabá- 

 lyos közökben nagy, kerekded nyilasokkal áttört igen 

 díszes, gömbölyű kovahéjjal van közülzárva, miután 

 hosszaid) időn át egyszerű kettéoszlás által szaporo 

 dott, állábilit visszavonva, héján belül gömbbe húzó- 

 dik, s ismételt oszlás útján négy részre oszlik, me- 

 lyeknek mindegyike elgömbölyödik, s kemény, Greeff 

 szerint tüskékkel borított tokot választ ki,- melyek 

 több hónapon, nyilván egész télen át pihennek. A pi- 

 henés időszakának elteltével minden tokot egy-egy 

 rajzó hagyja el, mely tojásdad testének egynemű 

 plasmából álló mellső végében egy hólyagocskaalaku 

 magot, a hátsóban számos sötét szemecskét tartalmaz, 

 s mely mozgása után itelve, bizonyára egy vagy két 

 ostorral van ellátva. Ezen rajzók nagy köröket írva le, 

 mintegy 1 — -2 óráig mozognak, azután gömbbé húzód- 

 nak, sugaras állábakat tolnak ki, plasmájuk nagy- 

 számú vacuolumokból habos szerkezetet nyer, végre 

 kocsányt s áttört kovahéjat választanak ki, s ezzel a 

 rajzónak Clathrulinává átalakulása befejeződött. 



Hertwig és Lesser a Glathrulína rajzóképződé- 

 sének még egy másik módját is észlelte. 8 Ennél a 

 a Clathrulina protoplazmateste három egyenlőtlen 

 részre oszlott, melyek a héj nyilasain kinyomúlva, köz- 

 vetetlenül rajzókká változtak, melyeknek mellső végén 

 Hertwig és Lesser határozottan megkülönböztethe- 

 tett két finom, fonalas ostort, hátsó végén pedig 2 — 3 

 lüktető üröcskét; e szerint ezen rajzók mindenben 

 megegyeznek a Microgromia rajzóival. Miként Cien- 

 Kowsiíi-nak, úgy HsBTWiG-nek és LESSER-nek is sike- 

 rült a rajzókat mindaddig figyelemmel kisérni, míg 

 rajzásuk befejeztével Heliozoum-alakot váltottak. 



llajzókéjjződést, mint már említem, az Acantho- 



CyStis m-lllriltá-nií] is észleltek, nevezetesen pedig 



Hertwig. 4 Nevezett búvár többször akadt oly példá- 

 nyokra, melyeknél a gyökérlábú protoplazma-teste 



1 Deber Clathrulina, eine neue Actinophryen-Gattnng. 

 AMA. III. (1867) 311. 



- Deber Radiolarien und radiolarienartige Rhizopoden 

 des süssen Wassers. AMA. V. ílsi;(ti K>7. 



Deber Rhizopoden etc. AMA. X. Suppl. (1874) 231. 

 ' Studien iiber Rhizopoden. Jenaiscbe Zeitschr. X. 

 (1877) 339. 



19 



