160 



nek fontossága abban áll, hogy általa sikerült kimu- 

 tatni, hogy ugyanazon finomabb szerkezeti változások, 

 melyek az oszló sejtmagokat, valamint, mint fentebb 

 láttuk, a monothalamiumokat s mint alább elő- 

 adandjuk, a csillószörös ázalekállatkák oszló magját 

 annyira jellemzik, a FlageUátoknál is létrejönnek. 



Dallinger és Drysdale állítják, hogy az általok 

 észlelt Monasfélénél az oszlási sarjadék magképző- 

 dése az előadottaktól egészen eltérő. Nevezett búvá- 

 rok szerint a Flagellát testénelv oszlását megelőző- 

 leg közvetetlenül a regi mag mellett egy kis testecske 

 képződik, mely ettől lassankint eltávozik s az egyik 

 oszlási sarjadék magjává fejlődik, míg a másik a régi 

 magot tartja meg. 1 Nem hiszem, hogy Bütschli 

 tévedne, midőn a rnagkepződésnek ezen módját való- 

 színűtlennek tartja. 



A többi színtelen Flagelláttól, oszlásuk irányát 

 véve tekintetbe, eltérni látszanak Stein Spongomo- 

 nasfélei ( Gladomonas, Ehipidodendron, Spongomo- 

 nas, Phalansterium), melyeknél haránt irányú osz- 

 lásról tesz említést. 



Cienkowski a Monas GvMulánál l — Monas 

 Termo Erb., J. Clark, Spumella vulgáris Cienk.) 

 nem csupán hosszirányú oszlást észlelt, mint ezen 

 Monasfelének egyéb észlelői , nevezetesen James- 

 Clark, Bütschli és Stein, hanem meg oldalt fejlődő 

 sarjak útján történő szaporodást is. 2 



Haránt, vagy ferde irányú oszlással szaporodik 

 Schneider, 8 Stein 4 és Mereschkowsky 5 ide vágó 

 vizsgálatai szerint a Polytoma Uvella, mely burkán 

 belül, — melynek létezését Mereschkowsky bizo- 

 nyára tévesen tagadja, ■ — a nélkül, hogy mozgását 

 megszüntetne, szétoszlik 5 részre, melyek többnyire 

 még egyszer, vagy kétszer oszlanak, úgy, hogy a kö- 

 zös burkon belül 4- — 8 egyénből álló ideiglenes vol- 

 voxszerü telepek képződnek, melynek egyes egyénei 

 később szétválnak s egyenkint indulnak rajzásnak. 



A már fentebb említett CiENKOwsKi-féle Monas- 

 félekeu (Monadinae Zoosporeae Cienk.) kívül, — 

 melyeket, minthogy a Flagellát-alakból csakhamar 

 gyökérlábú-alakba mennek át, a gyökérlábúaknáltár- 



1 Id. mű. V. ö, Bütschli, id. raü 257. 

 a Ueber Palmellaceen und einige Flagellaten. AMA. 

 VI. 1870. 434. 



3 Beitrage zur Natnrgescbicbte der Infusorien. AAP. 

 (1S54) 194. 



4 Der Org. III. Taf. XIV. 



5 Studien iiber Protozoen des nördliehen Russland. 

 AMA. XVI. (1879) 183. 



gyaltunk, — a betokozódás aránylag kevés színtelen 

 Flagellátnál ismeretes : így az épen említett Pohjto- 

 iiiiiihil, 1 a Phalansterium consociatumnál, 2 a Bodo 

 öaudatusnál, mely STEiN-tól felállított s a Dujardin- 

 féle Amphimonas caudatára alapított Monasféle a 

 legnagyobb valószínűséggel azonos Cienkowski Col- 

 podella pugnaxával, 3 továbbá egy másik közelebbről 

 meg nem határozott Bodonál s Monadinál, 4 végre a 

 Multa* Gruttvlánál. 5 Míg a többieknél a gömbbé hú- 

 zódott Flagellát egész felületen választ ki többnyire 

 meglehetős vastag burkot, addigail/cwas GvMulánál 

 Cienkowski szerint a még mozgó Flagellát belsejé- 

 ben képződik egy kemény héjú, rövid kocsánynyal 

 ellátott, görnbölvüded tok. Ugyanilyen belső betokozó- 

 dást észlelt Cienkowski egy barnás festőanyagot tar- 

 talmazó Flagellátnál is, melyet Chromidina nebxdosá- 

 nák nevez. 6 — A betokozott színtelen Flagellátok 

 további végzetéről igen keveset tudunk ; Cienkowski 

 egy Bodo-fajnál, melyet seregesen talált rothadó ke- 

 rekállatkák s rovarálezák között, s egy közelebbről 

 szintén meg nem határozott Monasfélénél a tokokból 

 egyetlen egyént látott kirajzani ; 7 a Colpodellák ellen- 

 ben, melyek a Chlamydomonasoknak kiszivott tartal- 

 mával teletömvén magukat, emésztésre állandóan be- 

 tokozódnak. egy idei pihenés után 4 — 8 részre oszla- 

 nak s ezen oszlási sarjak a tokon képződő nyíláson 

 át kiuyomulnak s mielőtt szerterajzanának, úgy, mint 

 bizonyos alsóbb gombák- és moszatoknak rajzói, 

 rövid ideig még egy finom burkú tömlőbe vannak 

 zárva. 8 Stein, ki a ColpodeUa pugnax-szal valószínű- 

 leg azonos Bodo caudatusnak betokozott állapotban 

 való szaporodását s kirajzását észlelte, a Cíenkowski- 

 tól a Colpodellánál leírt finom hurokról, nem tesz 

 említést. 9 



Az egybekeléssel kezdődő ivaros szaporodásnak 

 egy nemét észlelte Dallinger es Dryspale a már 

 fentebb felemlített, közelebbről meg nem határozott 

 Monasfélénél. Nevezett búvárok szerint ezen Monas- 



1 Schneider, id. m. 196. — Stein, Der Org. III. Taf. 

 XIV. Mereschkowsky, id. m. 183. 



s Cienkowski, Ueber Palmellacen ete. AMA. VI. 

 (1870) 430. 



3 Cienkowski, Beitrage zur Kenutniss der Monaden. 

 AMA. I. (1865) 216. — Stein, Der Org. III. Taf. II. 



4 Cienkowski, id. h. 



5 Cienkowski, Ueber Palmellaceen etc. 434. 

 Id. m. 435. 



' Beitr. zur Kenntu. d. Monaden. 217. 



8 Cienkowski, id. m. 216. 



9 Der Org. III. Taf. II. Fig. V. 13. 



