■172 



nagyobb valószínűség szól a mellett, hogy e leírt 

 rendkívüli szaporodási mód voltaképen nem is sza- 

 porodásnak, hanem rügyszerü egybekelésnek felel 

 meg. — Azon kis rajzó, melyet Fraipont egyet- 

 len alkalommal a kitürem lesből látott kibújni, ezen 

 felfogás ellen érvül nem hozható fel, mivel maga 

 Fraipont ezen apró rajzónak a kitüremlésben való 

 fejlődeset közvetetlenül meg nem figyelte, hanem ezt 

 csupán felteszi; másreszt pedig igen valószínűnek 

 látszik, hogy Fraipont epén oly rajzót látott, mely 

 a ráoltásra magának helyet keresett. - Vájjon a 

 FRAiPONT-tól észlelteknek ezen értelmezése meg- 

 felel-e a valónak, ezt csali további vizsgálatok fogják 

 eldönthetni. 



Némileg a Fraipont-íoI leírtra emlékeztet azon 

 szintén igen kétes természetű szaporodási mód, me- 

 lyet Stein az Acineta mystacinánál észlelt, 1 s mely 

 első pillanatra szinten külső sarjadzásuak látszik. 

 Stein ugyanis a nevezett Acineta felületén, a szivó- 

 fonalak pamatai között, 1 — 5 kocsonyás falu tömlőt 

 észlelt, melyek összefüggésben állottak magának az 

 Acinetának burkával, ennek mintegy zsebszerü ki- 

 türemléseit képezve. Mindegyik tömlőben egy-egy 

 rajzó foglalt helyet, melyekről felteszi Stein, hogy az 

 Acineta belsejeben képződtek s innét nyomultak a 

 felületre, az Acineta burkát zsebszerüleg magukra 

 türemlítve. Azt, vájjon csakugyan a Sikin-íóI feltett 

 módon fejlődnek-e a rajzót rejtő sarjadékszerü kép- 

 letek s hogy mi lesz később a rajzokból, egyelőre 

 nem lehet eldönteni, minthogy sem Stein későbbi 

 munkáiban, sem az Acineta mystacinával foglal- 

 kozó egyéb búvárok nem tesznek említést a szóban 

 forgó sarjadékszerü képletekről. 



Sarjadzás ismeretes végre az Acinetafelek kozott 

 még a Dendrosoma radiansnál* és 1). Astacinél, 8 

 melyeknél azonban a sarjak az anyaegyénnel össze- 

 függésben maradnak s faalakúlag elágazó telepek 

 képződéséhez vezetnek. -- így fogja fel legalább a 

 Dendrosoma testét Ehrenberg, valamint Claparéde 

 es Lachmann, míg Stein az egyes sarjak egyéniségét 

 kétségbe vonja s az egész Dendrosoma-telepet egyet- 



1 Die Iufus. (J9. 



- Ehrenberg, Moiiatsber. d. berl. Akad. (1837) 152. 

 V. ö. Stein, Der Org. I. 93. Továbbá : Ehrenberg, Ueber 

 die seit 27 Jaliren íioch wobl erhaltenen Organisations- 

 Tríeparate des uiikroskopischen Lebens. Abbandl. d. kü- 

 nigl. Akad. d. Wissenscb. zu Berlin aus dem Jabre 18ti2. 

 72. — Clap.vréde et Lachmann, Etudes III. 110. 



3 Stein, Der Org. I. 93. 



len többe-kevesbbé elágazó egyénnek tekinti ; bármi- 

 kepen értelmezzük is azonban a Dendrosoma értéket, 

 annyi mindenesetre áll, hogy a szivófonalakat viselő 

 egyes ágak sarjadzás utján jönek létre. 



Az Aciiietaféléknek belső rajzósarjadékok utján való 

 szaporodása. 



Az Acinetafeleknek legáltalánosabb, mondhatnók 

 rendes, szaporodási módját a rajzósarjak i Schioárm- 

 sprösslinge, Stein ), vagy a belső sarjadzás által fejlődő 

 embriók (embryons, Claparéde et Lachmann) utján 

 való szaporodás képezi, melynek felfedezése Stein 

 búvárlatainak kétségkívül legelső fontos eredményét 

 képviseli. Stein ezen felfedezést a Podophrija < 'yclo- 



púmon es Acineta Lemnarumon már ls'ts-ban tette 

 s részben mar a következő évben, 1 részben csak hat 

 evvel később az Acineta- elméletet kifejtő első nagy 

 munkájában a közölte. Az Acineták belső rajzósar- 

 jak által történő szaporodásának tanát ugy STEiN-nak, 

 valamint valamennyi ujabb búvárnak vizsgálatai meg- 

 erősítettek. 



Ezen rajzósarjak, vagy embriók, az Acinetafelek 

 testének belsejében mindig a mag mellett képződnek 

 s miután az alább tárgyalandó szervezetet elérték, 

 külön szülönyilásou át üríttetnek ki, miközben az 

 anya - Acinetina testén többnyire összehúzódások, 

 mintegy szülési erőlködések észlelhetők. A szülőnvi- 

 lás többnyire a kocsányelleni sarkon van s azon 

 időben, midőn az Acinetina rajzósarjat nem rejt, 

 \ae\ egészen el van záródva s észrevehetetlen, vagy, 

 mint az Acineta foetidánál, melynél a lüktető 

 üröcske vezetéket is elfogadja., csak el van szűkülve 

 s mintegy ajkaktól oly módon körülszorítva, mint 

 a Vorticellafélék összehúzódott teste a harang pere- 

 métől. Bütschli szerint a rajzósarjat tartalmazó 

 Podophrya quadripartitánál ezen előbb tölcsérszerű 

 bemélyedésnek látszó szülönyilás oldalai szülésre ké- 

 szülve, kicsucsorodnak, ugy, hogy — mint Bütschli 

 mondja, - - kísértetbe jöhetne az ember az egészet 

 szájnyílásnak tartani/' Ugyanezen búvár szerint a 

 Dendrocomeks paradoxusnál a szülőnyüástól egy 

 garatszerü S'-alakulag hajtott cső vezet a test bel- 

 sejébe s itt egy tágulattal, a sarjadzási űrrel / Knos- 



1 Untersuckuugen über die Eutwickeluug der Infiiso- 

 rien. AN. 15. Jahrg. I. (1S4S) 134. 



2 Die Inf. 53. 



3 Ueber Podopbrya etc. JZ. X. Neue Folge III 

 (1S7IJ) 294. 



