173 



penhöhlej 1 végződik. Az Acineta foetida szülőnyi- 

 tása, vizsgálataim szerint, szinten hártyás járatba 

 ve/.et, alsó része pedig Lombikszerüleg kitágul. A ki- 

 rajzás megtörténtével ezen sarjadzási ür, — mely 

 élénken emlékeztet a gazdasejtjüket áttörő Chytri- 

 dium-tömlőkre, továbbá azon lombikalakú tömlőkre, 

 melyeken át a esillószőrös ázalekállatkak u. n. aci- 

 netaalaku embriói jutnak a külvilágba . - mint 

 valamely üres hólyag összeránczosodik, a, plasmának 

 összehúzódása következtében azonban a kirajzás 

 után ismét teljesen elenyészni látszik. A Podophrya 

 COthurnatánál ezektől eltérőleg a szülőnyilás az anya 

 oldalán haránt irányban kihasadó tekintélyes rés 

 alakjában lep fel. 8 



Az Acinetafelek rajzosarjainak fejlődését illetőleg 

 két egymással ellenkező s egy közvetítő nézet ural- 

 kodik. ClAPARÉDB és LiCHMANN, 8 továbbá LlEBER- 



kí'iin ' szerint e rajzósarjak egészen az anya-Acineta 

 lefüződött magrészletéből fejlődnek, míg Engelmann, 6 

 Hertwig R., 6 Bütschh 7 és Fraipont szerint s ellen- 

 ben a rajzóknak csupán magja származik az anya- 

 Acineta magjától, testének többi része ellenben az 

 anya protoplazmájától, mely a magsarjadék körül az 

 anyai plasmából mintegy kimetszödik ; Stein szerint 

 végre 9 a rajzók vagy a mag csapalaku nyúlványa 

 körül fejlődő rügyböl, — tehát az anya magjaitól és 

 protoplazmájából, — vagy csupán csak a magnak 

 egy lefűződő részletéből képződnek. 



Az Acinetafelek rajzóinak fejlődését kétség kívül 

 kgbebatóbban Hertwig 11., Bütschli és Fraipont 

 tanulmányozta, s ezen búvárok, mint epén emlí- 

 tem, az ENoELMANN-fele felfogást erősítettek meg. 

 BrrscHLi-nek a Podophrya quadripartitán és Den- 



1 Ueber Dendroconietes etc. ZWZ. XXVIII. (1877) 55. 



2 Stein, Die Ini'us. 73. — Clap. et Lachm., Étuiles. 

 III. 126. 



'•' Études. III. 108, 



4 Ueber Protozoeu. Aus cinem Sendechreiben an C. 

 Th. von Siebold. ZWZ. VIII. (1856) 307. 



5 Zur Naturgesebicbte der Infusionsthiere. ZWZ. XI. 

 (1861) 370. 



" Ueber Podophrya gemmipara etc. MJ. I. (1873) 58. 



7 Ueber die Entstebung des Schwármsprösslings der 

 Podophrya quadripartita Clap. et Lachm. ,IZ. X. Néne 

 Folge III. (1876) 287. — Továbbá: Ueber Dendroconietes 

 Paradoxus, Stein etc. ZWZ. XXXVIII. i]s77i 19. 



" Recherches sut les Aciuetiniens de la cöte d'Ostende. 

 Buliét, de l'Acad. roy. de Belguique '2. série. Tome H — 15. 

 (1877—78) 247. és 1,75. 



9 Die Infusionsthiere Kii. és -217. Továbbá: Der Or- 

 ganismus. II. 139. 



drocometes paradoxuson végzet! tanulmányai pe- 

 dig meg azon fontos részlettel is megismertettek, 

 hogy a szaporodásban levő Acinetafelek magjában 

 ugyanolj önöm sávolyzat lép fel, mint a többi csilló- 

 szőrös ázalékállatkáknak s a sejteknek oszlásra vagy 

 sarjadzásra készülő magjában.* 



Én magam, régebbi vizsgálataim alapján, a bós- 

 vizi Acineta foetida tárgyalásánál határozottan a 



CL-RPABÉDE-JJACHMANN-féle llezet mellett nyilatkoz- 

 tain; ' újabb vizsgálataim azonban, melyeknél Hert- 

 wiG-et s FRAiPONT-ot követve, a rajzók fejlődésének 

 tanulmányozására fcstöszereket használtam, teljesen 

 meggyőztek saját felfogásomnak téves, ellenben az 

 Engelmann, Hertwig 11., Bütschli és FuAipoNT-tól 

 képviselt felfogásnak helyes voltáról. Ezeknek alap- 

 ján csak megerősíthetem, hogy a rajzó sarj aknák tény- 

 leg csupán magjuk származik az anya magjától, míg 

 testüket, mely a rajzó fejlődésének korai szakában 

 az aránylag nagy magsarjadék körül gyakran csak 

 igen vékony réteget képez, az anyai plasma szolgai- 

 tatja. E szerint tehát, miként Hertwig 11. és Bütschli 

 kifejtette , az Acinetafelek rajzósarjadékainak fej- 

 lődése tényleg nincs ellentétben egyeli ismeretes 

 sejtszaporodási módokkal: lényegében nem tekint- 

 hető sarjadzásnál egyébnek, mely a sejtnek nem 

 külső felületén, hanem belsejében megy véghez s 

 melynél, mint egyéb sejtszaporodási módoknál a 

 mag és protoplasma egyaránt részt vesz. — Ha 

 mindezek után tekintetbe veszszük, hogy a sejteknek 

 legáltalánosabb s bizonyára eredetinek, elsődlegesnek 

 tekinthető szaporodási módját, az oszlást, a sarj ad - 

 zással az átmenetek egész sorozata összekapcsolja, 

 s hogy az Acinetafelek belső rajzósarjai voltaképen 

 szinten sarjadzás, azaz módosult oszlás útján fejlöd- 

 nek, mely belső sarjadzásban ismét csak módosulá- 

 sát tekinthetjük azon külső, a véglény felületéből 

 kiinduló sarjadzásnak, minőt a Podophrya gemmi- 

 paránál ismerünk: egészen megokoltnak kell tarta- 

 nunk Hertwig 1!. azon tételét, hogy az Acinetafelek 

 szaporodása is teljesen a sejtoszlás elvei szerint 

 foly le.' 2 



Az Acinetafelek rajzósarjainak fejlődési' semmi 

 összefüggésben sincs az anyaegyén nagyságával vagy 



Különben már Sri in is említést tesz arról, hogy a 

 Detidrocometes magja szaporodás alatt finoman hosszirány- 

 ban Bávolyzott, vagy hullámzatosan ránczozott -/'/< lm. 

 p. 214. I 



1 Term. rajzi l'üz. II, köt. (1878) 252. 



- Id. ért. 70. 



