175 



b> Hypotrich rajzók. Ezeknek n fcypusúl vett 

 rajzóktól való fő különbsége abban áll, hogy azon 

 tengelyük, mely a peritrichek főtengelyének felel 

 meg s ezeknél mindig a hossztengelylyel esik össze, 

 a két melléktengelynél rövidebb, azon sarkuk pedig, 

 mely az egy vagy több csillószőröv előtt fekszik, el 

 van lapulva, vagy épen teknőszerüleg bemélyedi ; 

 ezen viszonyok következtében a rajzó testen il< nnlioi-u 

 hát- s lapos vagy epén vájt hasoldal különüli el, 

 mely utóbbi körül van szegélyezve az egy vagy több 

 csülószőrövtől. Mindezekhez többnyire még az is járul, 

 hogy a rajzó teste az egyik melléktengely irányában 

 megnyúlt, minek következtében az egyik mellékten- 

 gely a rajzó hossztengelyévé, a másik oldaltenge- 

 lyévé, az eredeti főtengely ellenben hát-hasi tenge- 

 lyévé változik. A viszony a peritrieh és hypotrich 

 rajzók között tehát körülbelül olyan, mint pl. egy 

 Holothuria és egy Clypeaster között. Hypotrich rajzó- 

 sarjai vannak pl. a Podophrya Carchesiinek, mely- 

 nek sapkaalakú rajzéi élénken emlékeztetnek a Tri- 

 chodinákra, 1 ellipszis vagy tojásdad körvonalú, elül 

 csonkított, rajzói vannak a Dendrocometes paradoocus- 

 inil.-r erősen lapított lencsealakú rajzói a Trichopfa'ya 

 Epistylidisnek s az Acineta digitatának és Dendro- 

 soma Astacinak; 4 hasonlóképen hypotrichek az 

 Ophryodendron abietinumnak mind nagy, mind apró 

 rajzói:" a. Podophrya gemmiparának nyelvalakú, 

 külső rajzósarjai végre szintén hypotrichek s különö- 

 sen kitűnnek hasoldaluk teknőszerű vájulatával. 



ei Holotrich rajzók. Az ide tartozó Acinetafélék 

 rajzói a peritrieh rajzóktól legegyszerűbb esetben csu- 

 pán abban térnek el, hogy a csillószőrözet a rajzó 

 egész felületét elhorítja. Ily rajzókat észleltem én az 

 Acineta foetidánál. 6 Ezen teljes csillószőrözet fejlő- 

 dési' kétfelé módon történhetett; vagy oly módon, 

 hogy a esillószőroveknek rendesen csekély száma 

 tetemesen megszaporodott s így a nagyszámú csilló- 

 szőróvek az eredetileg peritrieh rajzot holotrichhe 

 változtatták: vagy pedig az egész felületet beborító 

 csillószőrözet a csillÓBzőrövtől egeszén függetlenül 

 fejlődött ki. Mindkét lehetőség mellett észlelett ada- 

 tok szólanak. Az első lehetőség, azaz a mellett, hogy 



1 Clap. et Lachm. Küldés. III. 1 1 i. 



2 Stein, Die Infus. Üli. — Bütschli, Ueber Dendro- 

 com. ete. ZWZ. XXVIII. (1877) 58. 



3 Bütschli, itl. ni. 308. 



4 Stein, Der Org. I. 105. 



• Clap. ot Lachm . Ét. I II. 1 16. 

 8 Torai, rajzi fiiz. II. 1878. 255. 



a teljes esillószórozet csak módosulása, fokozódása 

 magasabb fejlettségi foka a peritrieh szőrözetnek, azt 

 hozhatom fel, hogy a Podophrya quadripartitá- 

 mii egész nemzedékekel észleltem, melyeknél a csilló- 

 szőrövek száma annyira szaporodott, hogy a rajzók 

 testeink csupán mellső és hátsó vege nem viselt 

 csülószőröveket s uéha ezen csupasz területek oly 

 kicsinyek voltak, hogy az ily rajzok csaknem egészen 

 csillószőrözötteknek látszottak. 3 A másik lehetőséget, 

 azaz azt, hogy a holotrich szőrözet a peritrieh szőrö- 

 zettől egeszén függetlenül fejlődött ki, BüTSCHLi-nek 

 a Podophrya quadripartitán tett észleleté támo- 

 gatja. Bütschli szerint ugyanis a /'. quadripartitá 

 4 csillószőrovet viselő rajzóinak hátsó testvege is 

 visel egy kis területen fmom csillószőröket. 3 Ezen 

 észleletre támaszkodva valószínűnek tartható, hogy a 

 teljes csillószőrözet. a esillószörövektől függetlenül 

 azon csillószőrökből indult ki, mely a test hátsó 

 végén kezdetleges állapothan megvan a Podophrya 

 quadripartitá peritrieh rajzóin, s mely a test hátsó 

 végéből kiindulólag borította el a rajzó egész felüle- 

 tét. Bármelyik módon fejlődött azonban a holotrich 

 csillószőrözet, annyi bizonyosnak látszik, hogy a ho- 

 lotrich rajzókra nézve is a peritrichek tekintendők 

 kiindulási alakok gyanánt, melyekre ép úgy vissza- 

 vezethetők, mint a hypotrich rajzók. A holotrich raj- 

 zók csak ritkán tojásdadok, hengeresek, többnyire 

 lapított testüek. mint a hypotrich rajzók, s egyik 

 tengelyük irányában megnyúltak. Holotrich rajzója 

 van a már említett Acineta foetidán kívül a Podo- 

 phrya cothurnatának, 5 a Podophrya Steiniinek, 4 az 

 Acineta lingulatának, 5 az Acineta solarisnak, 6 a 

 valószínűleg a Podoph-ya Zdchtensteiniinek is. 7 Ho- 

 lotrichek továbbá, mint fentebb már említettem, az 

 oszlással szaporodó Acinetaféléknek oszlási sarjai : 

 holotrich csillószőrözet fejlődik ki végre, mint már 

 szintén említve volt, a helyet változtató Podophrya 

 fixán. 



A holotrich csillószőrözet módosulásának tekin- 



1 Id. ért. id. h. 



2 Id. ért. JZ. X. Neue F. III. (1876) 298. 



; '' Stein, Die Infus. Die diademartige Acinete 7:1. — 

 Clap. et Laciim. Études. III. 126. 



4 Stein, Die Infus. Acinetenzustand der Opercularia 

 articulata 120. 



6 Stein, Die Iut'us. Acinete mit doni zungeuformigeu 

 Fortsatze 106. 



ü Stein. 1 »er < Irg. I. 105. 



' Stein. Die infus. A.cinetenzustand der Opercularia 

 Licbtensteinii. 227. 



