176 



tendŐ azon tömötten álló csillószőrözet, melyet Stein 

 az Acineta Astacindk tojásdad körvonalú, nagy 

 rajzóinál észlelt, s mely a domború hátoldalnak csu- 

 pán mellső negyedrészét, a após hasoldalnak ellen- 

 ben mellső két harmadát borítja. 1 



Az Acinetafélék rajzósarjainak még egy sajátsá- 

 gos s ezen ázalekállatkáknál, melyek kifejlett állapot- 

 ban egészen szájnelküliek, első pillanatra egyenesen 

 meglepő szervezeti elkülönüléséről kell megemlékez- 

 nem, s ez a szájnak és garatnak látszó szerv. Ezen 

 elkülönülésről Stein tesz először említést a Dendro- 

 comeies paradoxus rajzósarjainál, melyeknél a test 

 mellső részéből egy hasadék indul ki, mely a rajzó 

 testének egyik oldalán térdszerüleg meghajlik s a test 

 közepéig, vagy még ezen túl is követhető s mely, 

 mint Stein mondja, egészen megegyezik a Spiro- 

 chonagemmipara sarjadékainak garattá fejlődő csilló- 

 szőrös résével , csillószőröket azonban nem visel, 

 valamint nyilast sem sikerült rajta Stein- nek meg- 

 különböztetni. 2 A Podophrya Trold leírásánál Cla- 

 parede és Lachmann is említést tesz ezen Acineta- 

 féle rajzóinak sajátságos csatorna- vagy garatszerű 

 betűrendeséről/ 5 Eberhard a Bursaria truncatella 

 aeinetaalaku embrióiról azt mondja, hogy miután a 

 Bursariából kiszabadultak, a/. Acinetákéhoz hasonló 

 tapogatókat nyújtanak ki, melyeket ismét vissza- 

 húzva egész felületüket csíllószőrök borítják el: erre 

 testük laposra nyomott buzaszeni alakját veszi fel, 

 melyen, mint a buzaszemnél, a hosszirányai barázda 

 sem hiányzik s ezen barázdának mellső végén nyí- 

 lik meg a száj. 4 Hertwk; lí. szerint a Podophrya 

 gemmipara rajzóinak csúcsos alapi végén (mely az 

 anya Podophryaról lefüződött rajzó mellső végének 

 felel meg,) a hasoldalból egy finom csillószőrökkel 

 borított csöves betűrendes indul ki, mely kissé ol- 

 dalra hajolva, a rajzó testén át a domború hátoldal 

 felé tart s csillószőrözet nélküli orsódad, üröcske- 

 szerti képletben vakon végződik. 5 - - Ezen leírásból 

 látható , hogy a Podophrya gemmipara rajzóinak 

 szóban forgó szerve szerkezetét tekintve nagyon 

 megegyezik a csülószőrös ázalekállatkáknak nyel- 

 deklő üröcskeibe nyiló garatjával, például a Pa- 



' Die Infus. wahvseheinlicher Aeinetenzustand der 

 Epistylis crassicollis. 237. 



2 Die Infus. 214. 



: ' Étndes. III. 129. 



4 Beitrüge znr Lehre von der geschlechtlicheu Fort- 

 pHanzung der Infusorieu. ZW'Z. XVIII. (1808) 121). 



• Id. ért. 44. 



rameciumokéval s ettől csupán vak végződésével kü- 

 lönbözik. 



Stein említést tesz továbbá még arról, hogy szá- 

 mos Acinetafélének rajzói testüknek egy bizonyos 

 pontján kisded, kerek, szájhoz hasonló szivó koron- 

 got viselnek, mely gyakran rövid, csapalakú emelke- 

 désen ül s a rajzó rögzítésére szolgál, midőn ez 

 rajzását befejezve, Acinetává változik. Az Acineta 

 solaris és A. tuberosa rajzósarjainál ezen szivókoron- 

 gocska a test mellső vegéhez közel, az Acineta Astaci- 

 mii a hasoldalnak mintegy közepe táján foglal he- 

 lyet; ugyan ily köldökszeríí szivókorongocskát visel- 

 nek a Podophrya fizunak és Acineta mystacinának 

 egész felületükön csillószőrözött oszlási sarjadékai is. 1 

 Az Acineta foetida leírásánál én is tettem említést a 

 holotrich rajzóknak ezen szervéről, melylyel, midőn 

 szilaj rajzásuk közben egy-egy pillanatra megpihen- 

 nek, idegen tárgyakra, mint valóságos szivókoronggal 

 rögzítik magukat, s melyből a rajzási időszak befe- 

 jeztével a. kocsány nő ki, 2 s egyúttal arra is utaltam, 

 mennyire emlékeztet ezen rögzítő korongocska az 

 Enchelysfélék családjába tartozó ázalékállatkák fel- 

 hány tszelü, kerek ajakára. Ugyanily* korongocskát 

 viselnek bizonyára az Acinetafélék körébe tartozó, 

 a Holophryákhoz egészen hasonló, azon ázalékállat- 

 kák, melyeket Stein a Bursaria truncatellában igen 

 nagy számmal látott fejlődni, s mint ezen ázalék- 

 állatka embrióit írt le. s 



Hogy az Acinetafélék rajzóinak fentebb tárgyalt 

 garathoz hasonló szerve, a szájjal bíró ázalékállatkák 

 hártyás kurtszerüleg csavart garatjával (pl. a Vorti- 

 cella- es Parameciumfélékével), az épen leírt szivóko- 

 rongocska pedig az Enchelysfélék családjába tartozó 

 ázalékállatkák ajakával homológ képződménynek 

 tekintendő, felfogásom szerint alig szenvedhet kétsé- 

 get, s Hertwig bizonysára jogosan utalt arra, hogy az 

 Acinetafélék rajzóinál észlelt száj és garat, kapcso- 

 latban a rajzók különböző csillószőrözetével, mely. 

 miként láttuk, a heterotrich csillószőrözet kivételével 

 az ázalékállatkák összes többi csoportjainak jellemző 

 csillószörözetét képviseli, fontos alapokat szolgáltat- 

 hat, hogy a csülószőrös ázalékállatkák genealógiá- 

 jának phylogeneticai, vagy, — mit részemről nem 

 tartok épen lehetetlennek, — ontogeueticai összetar- 

 tozását kimutassuk. 4 Ismereteink jelen állásán ez 



1 Der Org. I. 105. 



2 Term. rajzi füz, II. (1878) 255. 

 :i Der Org. II. 306. 



4 Ueber Podophrya gemmipara 72. 



