179 



változnak Acinetákká, mely átváltozási folyamai alati 

 a Vaginicola teste, a Vorticellafélék szervezetét el- 

 vesztve, tokján belül gömbbé húzódik e az Acineta 

 testévé változik, melyből később a párnátokban elhe- 

 lyezettjellemzőfonalak minek ki: a Vaginicola lukja 

 pedig e közben lassankint átalakul az Acineta tokjává. 



Hogy a I aginicola crystallina az Acineta nt;ist,i- 

 cinával csakugyan fejlődési összefüggésben all. ebben 

 SxEiN-t még megerősítette azon észlelete . hogy 

 íi Vaginicola crystallinának békalencse-gyökereken 

 elő nagyobb alakja társaságában a finom moszat 

 fonalokon élő kisebb Vaginicolák Acinetáinál sokkal 

 nagyobb Acinetákat talált, melyek a nagyobb Vagi- 

 nicolákból egeszén oly módon törtem") átalakulás útján 

 látszottak fejlődni, mint a kisebb Acineták a Vagi- 

 nicola crystallina kisebb alakjából. 1 



A megkezdett irányban folytatott vizsgálatok, me- 

 lyeket Stein két értekezésben, 2 s első nagy munkájá- 

 ban 3 tett közzé, azon eredményre vezettek, hogy 

 az összes Vorlicella-, Ophrydium- és Spirochona- 

 félékkel együtt élő különböző Aeinetafélék nem ón- 

 álló szervezetek, hanem az illető ázalékállatkáknak, — 

 melyekből átalakulás utján képződtek, -- Acineta- 

 állapotai (Acineten-Zustáude). Az átváltozás a me- 

 revkocsányu Vorticella- és Spirochonafeleknel oly 

 módon történik, hogy a kocBányáról levált ázalék- 

 állatka, vagy, mint a Spirochonánál, az anyaegyénről 

 leváló sarjadék megtapadása után közvetetlenűl átvál- 

 tozik a megfelelő Acinetinává ; az ösBzepattanó ko- 

 csányi! Vorticellafélék ellenben előbb betokozzák ma- 

 gukat s betokozott állapotban változnak át Acineti- 

 nákká; a Vaginicolák- es Gotnurniáknál végre, 

 mint már előadtuk, az ázalékállatka teste az Acineta 

 testévé, tokja pedig annak tokjává változik át. 



Az Aeinetafélék tanulmányozása, mint fentebb 

 emiitök, csakhamar a belső rajzosaijak felfedezésére 

 vezetett. Ezen belső rajzósarjak, mint láttuk igen 

 számos Acinetafélénel az összetéveszthetésig hason- 

 lítanak kocsányukról levált s hátsó csillószőrkoszorú- 

 val rajzó Vorticellafélékhez. Mivel Stein arról már 

 meg volt győződve, hogy a tágabb értelemben vett 

 Vorticellafélék Acinetákká változnak át, jogosan vélte 

 feltehetni, hogy az Acinetafeleknek a rajzó Vorticella- 

 félékhez oly meglepően hasonlító rajzósarjai Ietelepe- 



1 Id. írt, 115. 



- Id. ért. — Továbbá: Neue Beitragt: zur Keuntniss 

 der EntwickeluDgsgeschichte etc. Z\YZ. III. ls.v_>i 175. 



3 Die Ini'usionsthiere auf ihre Entwickelungsgeachichte 

 nntersucht. 1854. 



désük után nem Acineta-, ham m Vorticellafélékké 

 változnak. 



Stein- nek ezen Acineta-elméleti jzerürl tehát a 

 Vorticellafélék nemzedékváltozáson mennek át: azaz. 

 miután bizonyos szánni nemzedéken keresztül oszlás, 

 vagy sai-jadzás utján magukhoz hasonlókat hoztak 

 létre, utolsó nemzedékük Acineta-állapotba megj át, 

 mely állapotban dajkáknak felelnek meg s ezeknek 

 rajzósarjadékai visszatérnek isméi a Vorticella-álla- 

 potba. 



A SiriN-tnl oly beható es lelkiismeretes tanul- 

 mányok sorozatára alapított új tan, — tekintetbe 

 véve a/. Acinetafeleknek a többi ázalékállatkákétól 

 annyivá eltérő szervezete mellett is a Vorticellafélé- 

 kére oly feltűnően emlékeztető testszabását, a Vor- 

 ticellafélék társaságában való előfordulásukat s csak 

 a Vorticellafélék elszaporodtával való megjelenésü- 

 ket, valamint rajzósarjaiknak a Vorticella- es Spiro- 

 chonafélék rajzó egyéneivel való látszólag teljes 

 megegyezését, — tekintetbe véve továbbá azt, hogy 

 fellépése idejeben egyre szaporodtak azon adatok, 

 melyek a STEENTRíjp-tól csak az imént kifejtett nem- 

 zedékváltozásnak az alsóbb állatok között való szeles 

 elterjedését bizonyították, ■ — mindezt tekintetbe véve. 

 mondom, az új tan már a priori is igen meggyőző- 

 nek látszott s csaknem osztatlan tetszessél fogadta- 

 tott. Legvilágosabban kitűnik ez a tudományos állat- 

 tan egyik vezerfertiának , SiEBOLü-nak Stein első 

 köziemenyenek megjelenése után tett következő nyo- 

 matékos nyilatkozatából, melyet Coira-iiak az Acti- 

 nosphaerium egybekelésére vonatkozó vizsgálataihoz 

 kapcsol. «Meg vagyok győződve, — mondja Sie- 

 bold, — hogy ezen észleletek meglepő eredmények- 

 hez fognak vezetni s azt fogjuk tapasztalni, hogy a 

 Protozoumok különböző alakjait egy es ugyanazon 

 fajhoz tartozó nemzedékeknek kell tekintenünk, me- 

 lyek egymással határozott törvények szerint s bizo- 

 nyos sorrendben váltakoznak. Jelenleg az tartozik az 

 állatbúvárok feladatai közé, hogy a Protozoumokat, 

 melyek eddigelé csupán testalakjuk szerint rendeztet- 

 tek, élettani viszonyaikra nézve oly terjedelemben 

 vizsgálják, hogy alakváltozásaik következtében külön- 

 böző nemzi déksorozataikal helyesen összeállíthassuk, 

 hogy ily módon a tulajdonképi fajok áttekintheté- 

 séhez jussunk D. 1 



1 Qeber die Conjugation dea Diplozoon paradoxom, 

 nebst Bemerkungerj iiber din CoujugatioiiB-Prooess der 

 Protozoen. ZYVZ. III. (1851) 67. 



23* 



