183 



(00131 mm.) embriói ritkán egyenkint, többnyire 

 1- 5-ével, vagy még nagyobb számmal Bzabadon 

 képződnek vagy közvetetlenűl magában a felduzzadt 

 magban, vagy pedig egy. vagy több világos gömbben, 

 mely Clapabéde és Lachmann véleménye szerint, a 

 magból sarjadzott ki es fűződött le. Az embriókat 

 rejtő Epistylisek oldalának változó helyén egy. rit- 

 kábban kél sajátságos, csecsbimbószerö emelkedés 

 fejlődik, mehj csúcsán át van törve, s melyet Clapa- 

 béde és Lachmann épen kifakadt ki leshez hason- 

 lít. - - Ezen kicsucsorodó, felhányt szélső nyilasok 

 SZülÖnyilásoknak felelnek meg, melyeken át az apró 

 embriók anyjuk belseje! elhagyják. Az embriók tojás- 

 dadalakúak, egy lüktető iiröcskét rejtenek s közepett, 

 vagy mellső vegük közelében egyetlen csülószőrövet 

 viselnek; e szerint tehát egészén megegyeznek az 

 Acinetafélék peritrich embrióival, melyekre szilaj raj- 

 zási módjukat tekintve is meglepően emlékeztetnek. 



Az embriók továbbfejlődését nem sikerült ugyan 

 Clapabede és LiCHMANN-nak közvetetlenűl megfigyelni, 

 mindemellett nem kételkednek abban, hogy pihenésre 

 jutva Epistylisekke fejlődnek. 



A Stentor polyinorphusnak, vagyis inkább a St. 

 Roeseliinek, — mert a rajzok kétségkívül ezen alakra 

 vonatkoznak, - embriói ugyanoly módon képződ- 

 nek, mint az Epistylis plicatílisnál : : azaz a mag- 

 ból egy megduzzadt részlet fűződik le. melyben egy, 

 vagy több embrió fejlődik. Ezen embriók, melyek 

 aránylag tekintélyes, 0*035, az egyenkint fejlődök 

 egész 0-057 mm. nagyságúak, gömbölyödöttek, vagy 

 tojásdadok s az egész felületüket borító finom csilló- 

 szőrözeten kívül bizonyos helyen erősebb csillósző- 

 röket viselnek, továbbá szabályosan lüktető üröcs- 

 kével és sötétebi), gömbölyű maggal vannak ellátva. 

 Az embriók születését nem sikerűit Ugyan Clapa- 

 béde és LiACHMANN-nak megfigyelni , de az em- 

 briókat rejtő Stentorok társaságában találtak igen 

 kicsinytermetü részint szájjal még nem bíró, részint 

 szájjal s garattal már ellátott Stentorokat, melyekről 

 felteszik, hogy anyjukat elhagyott embriókból fej- 

 lődtek. 



Mindezeknél sokkal fontosabbak azon hosszas és 

 igen beható tanulmányokra támaszkodó, meglepői 

 észleleti eredmények, melyeket Stein a német ter- 

 mészetvizsgálóknak 1856-ban Becsben tartott 32-dik 

 vándorgyűlésen ismertetett, később pedig nagj mo- 

 nográfiájának I. és II. részében egész részletességgel 



1 Études. III. 188. 



feldolgozott. Stein ez< n munkáiban meglehetős nagy- 

 számú s igen különböző csoportokba tartozó ázalék- 

 állatkáknál konstatálta belső embrióknak, vagy leg- 

 alább a mindjári tárgyalandó csíragömböknek fejlő- 

 dését. A SiKiN-tol észlelt belső embriókkal szaporodó 

 ázalékállatkák a, következők: Prorodon niveus, Tra- 

 chclius Ovum, Paramecium Aurelia, /'. Bursaria, 

 Blepharisma lateritia, Bursaria truncatella, Stentor 

 polymoiphus, St. coeruleus, Sí. Boeselii, Stylonychia 

 Mytüus, St. pustulata, St. Histrío, Pleurotricha lan- 

 ceoiata, Urostyla grandis, Euplotes Patella, E.Cha- 

 ron, Vorticella microstoma, I . nebulifera, I . Cam- 

 panula, Zoothamníon Arbusculula, Epistylis plica- 

 tilis, Ep. Daphniarum, Trichodina Pediculus. 

 Ezekhez járul még Cohn szerint a Nassula elegáns,* 

 Engelmann szerint 2 az Uroleptus iujilis, Vorticella 

 ( 'onvallaria, < 'archesium polypinum, C. Aselli, Epi- 

 stylis crassicollis és Didynium nasutum, Haeckel 

 szerint végre a Codonella campanella. 3 Ha mind- 

 ezekhez hozzászámítjuk meg a Balantidium Ento- 

 zoont s Paramecium putrinumot, mely utóbbinál, 

 mint fentebb előadtuk, már Claparéde és Lachmann, 

 az elsőnél pedig Siebold észlelte az embriókat, 

 ágy mindössze harminezháromra tehetjük azon áza- 

 lékállatkák számát, melyeknek embriói, vagy legalább 

 csíragömbjei, — számosaknál csakis ezek, — ismere- 

 tesek.* Bármily tekintélyesnek látszik is első pilla- 

 natra ezen szám, mégis csekélynek kell tartanunk azon 

 terjedelmes és lelkiismeretes búvárlatokkal szemben, 

 melyet több kitűnő búvár, első sorban Stein, továbbá 

 Engelmann az ázalékállatkák embriók útján való 

 szaporodásának tanulmányozására szentelt. A közölt 

 sorozatból első pillanatra feltűnik továbbá az, hogy 

 számos igen közönséges s több kitűnő búvártól is- 

 mételve tanulmányozott ázalékállatkánál embriókat 

 mindeddig nem észleltek. 



Stein vizsgálatai szerint az embriók úgy, mint 

 az Acinetafélék rajzósarjai, minden esetben a magból 

 fejlődnek : e tekintetben tehát Stein felfogása nem 



1 üeber Fortprlanzung von Nassula elegáns Elír. ZWZ. 

 IX. IN57. 143. 



- Zur Naturgeschichte der Infusionsthiere. ZWZ. XI. 

 1861. — Továbbá : Ueber Entwickeluug und Fortpflanzung 

 von Infusorien. M-I. I. (1876) 586. 



; Lelier einige neue pelagische Infusorien. JZ. \II. 



(1873) 565 



Azon azalékállatkákat , melyeknél Balbiani és 

 üütsi in. i észlelte a csíragömbökkel egyenértékű, de egészen 

 másképen magyarázott képletek fejlődését, e helyen szán- 

 dékosan hagytam figyelmen kívül. 



