184 



ter el Claparede és LACHMANN-étól, s ezen felfogásá- 

 nak helyességét Engelmann vizsgálatai l teljesen 

 megerősíteni látszanak. 



Hogy Stein embrió-elméletéről teljes képet adjak, 

 már itt ki kell emelnem, — mire alább még vissza- 

 térek, — hogy Stein az ázalékállatkák embrióit 

 ivaros szaporodás termékeinek tekinti.' 2 Az előre- 

 haladt egybekelés után, melyet monográfiájának első 

 részében még hosszirányú oszlásnak tekint, a here 

 értekével bíró magocskában ondószálacskák képződ- 

 nek, melyek a magba hatolván, azt megtermékenyí- 

 tik. Erre a mag szétoszlik több peteszerű részletre, 

 melyeket , minthogy nem ezek termékenyíttetnek 

 meg, nem petéknek, hanem csíragömböknek nevez. 3 

 A kezdetben egynemű, világos csíragömbök belsejé- 

 ben később élesen körülírt gömbölyüded mag, felüle- 

 tes rétegükben pedig egy, vagy két lüktető üröcske 

 különül el ; a fejlődés ezen szakán levő gömböket 

 Stein embriógömböknek nevezi. 4 Ezen embriógöm- 

 bök sem változnak át köz vetetlenül embriókká, hanem 

 az oszlás es sarjadzás között mintegy közepett álló 

 szaporodás útján több embriónemzedéket hoznak 

 létre; az embriógömbökből ugyanis egy kisebb gömb 

 szeletének megfelelő részlet fűződik le, mely az em- 

 briógömb magjából egy sarjadékot vesz fel, s miután 

 teljesen lefűződött, elgömbölyödik s embrióvá válto- 

 zik. Mint ebből látható, az embriógömliök szaporo- 

 dása egészen megegyezik bizonyos Acinetaféléknek, 

 pl. a Podophrya fixának, oszlás es sarjadzás között 

 közepett álló szaporodásával. Minthogy ezen szapo- 

 rodási folyamatnál az anyaázalékállatka magja es 

 magocskája elhasználtalak, embriógömböket tartal- 

 mazó ázalékállatkákban pedig gyakran lehet ép ma- 

 got es magocskát megkülönböztetni : kénytelen Stein 

 ezeknek egészen újra való képződését feltenni. 5 



Némileg más utat vesz az embriók fejlődése a 

 Vorticellaf éleknél. Ezen ázalekállatkáknál, melyek- 

 nél Stein magocskát nem különböztet meg, az alább 

 még tárgyalandó rügyszerü egybekelés indítja meg 

 az embriók fejlődeset. Ezen egygyeolvadási folya- 

 matnál mind a kocsányon ülő egyénnek, mind a 

 magát erre ráoltott s beleolvadó kisebb egyénnek, a 



1 Zur Naturgesch. ti. Iuíusionsthiere. ZWZ. XI. 1861. 



'-' V. ö. Der Org. I. 96. ; IT. 40. ; továbbá : Ueber die 

 die Hauptergebnisse der neuem Inf'usorieiiforschungen. 

 Wien. (1S63) 22. 



3 Der Org. I. 97. 



4 Der Org. I. 99. 



5 Der Org. I. 99. 



niikrogondiumnak, magja feloszlik több gömbölyüded 

 darabra, melyek a telepeket nem képező Vorticella- 

 féléknél laza rakást képeznek s míg egy részük csíra- 

 gömbökké változik, addig másik részük új maggá 

 olvad össze. A telepeket képező Vorticellafeleknel s 

 a Trichodina Pediculusnál ellenben valamennyi 

 magrészlet egyetlen korongalakú tömegbe olvad 

 össze, melyet Stein placentának nevez; ebbeu egyes 

 gömbök különülnek el s a placenta belsejéből kinyo- 

 mulva, csiragömbökké változnak át, míg a placentá- 

 nak fel nem használt része ismét maggá változik. 1 

 Placentaképződés jellemzi Stein szerint továbbá még 

 az Oxytricha- es Euplotesféléket, 2 ezeknél azonban 

 a placenta egyetlen egyénnek összeolvadó magdarab- 

 jaiból fejlődik. 



Az embriókat rejtő ázalékállatkák testének felü- 

 letén majd egy, majd több, elesén körülirt kerek, 

 vagy tojásdad nyilas képződik, mely befele többnyire 

 rövidebb vagy hosszabb csőbe folytatódik; ez a 

 szttló'nyilás és szülőjárat, melyet, mint említve volt, 

 már Cohn megkülönböztetett a Paraniecium Bursa- 

 riánál. A szülőnyilás száma és elhelyezése változik; 

 a Stylonychia Mytilusnál azonban az egyetlen szülő- 

 nyilas egeszén állandóan, közvetetlenűl a szájperem 

 mögött, a has baloldalán foglal helyet. 



Az ázalékállatkák embriói valamennyien meg- 

 egyeznek abban, hogy világos protoplazmából álló tes- 

 tük egy többnyire gömbölyű, vagy tojásdad, ritkán, 

 nevezetesen a Bursaria truncatellánál, patkóalakú 

 magot s egy vagy két lüktető üröcskét rejt; egyéb 

 szervezeti viszonyaikat, nevezetesen csillószőrözetü- 

 ket s tapogatóik jelenletét, vagy hiányát tekintve, 

 egymástól eltérnek s a következő három csoporti >a 

 foglalhatók. 



a) Aciiwtaszerií embriók. Testük hengeres, ritkán 

 gömbölyödött ; csillószőrökön kívül az Acinetaf éleké- 

 vel megegyező, gombosvégü, rövid tapogatókkal van- 

 nak ellátva. 



Ezen acinetaszerü embriók ismét kétfélék; vagy 

 egész felületük csillószörözött s tapogatóik szétszór- 

 tak, vagy pedig csupán testük közepe táján, vagy 

 hátsó felében viselnek egyetlen csillószőrövet, mely- 

 nek hosszú, finom szálai hátrafelé irányultak s a test 

 hátsó részét befedik, míg tapogatóik a csupasz mellső 

 testrészen egy koszorúban vannak elhelyezve. 



Az előbbiekhez tartoznak a Parameciumok, Nas- 



1 Der Org. II. 137. 

 - Der Org. II. 86. 



