185 



sulák és Oxytrichafélék embriói; az utóbbiakhoz a 

 Stentor Ttoeseliinek Stein-íóI észleli embriói, 1 me- 

 lyektől a Sí. coeruleuséi kettős csillószőrkoszorú által 

 különböznek. 9 



b) Tapogatók nélküli peritrich embriók. Teljesen 

 megegyeznek az Acinetaféléknek egyetlen csillószőr- 

 övel viselő rajzósarjaival. Ilyen embriók jellemzik a 

 Vorticellaf éleket. 



c) Tapogatók nélküH holotrich embriók. Tojás- 

 dad, vagy megfordított tojásdad eges/, felületükön 

 sűrűn csillószőrözött testtel, mely mellső végén kis- 

 ded szivókorongszerű kiazökellést visel ; ennélfogva 

 egeszén 1 nisc mhtanak kis Holophryákhoz, vagy az 

 Acinetafelek holotrich rajzó- és oszlási sarjadékai- 

 hoz. Ily embriókat Stein csupán a Bursaria trunca- 

 tellánál észlelt": ugyanilyeneket fedezett fel Haeckel 

 a Codonella Campanellánál.* [de tartoznak továbbá 

 azon holotrich élősdiek, melyeket Bütschu a Stentor 

 coeuroletis belsejében észlelt,"' melyekkel aCLAPABÉDE 

 és LACHMANN-tól a Stentor Roesiliinél észlelt s már 

 fentebb leírt embriók nyilván azonosak. 



Ha ezen embriók valóban azon ázalékállatkához 

 tartoznak, melyben fejlődnek, Úgy első sorban min- 

 denesetre azon kérdés vár megoldást, hogy mily mó- 

 don lesz behiluk az anyával megegyező ázalék- 

 allatka'.' 



Ezen sarkalatos kérdésre csak azon feleletet ad- 

 hatjuk, hogy egyetlen észlelet sem szól a mellett, hogy 

 az állítólagos embriók, akar közvetetlenűl maguk, 

 akár pedig utódaik, visszatérnének azon alakra, mely 

 azon ázalékállatkát jellemzi, melyben fejlődtek. - 

 Stein ugyan, mint fentebb előadtuk, a Paramecium 

 Bursarián tett első tanulmányai után hajlandó volt 

 feltenni, hogy az acinetaszeríí embriók közvetetlenűl 

 átváltoznak Parameciumokká; Balbiani pedig az 

 ázalékállatkák ivaros szaporodására vonatkozó első 

 közleményeiben 6 határozottan leírja a Paramecium 

 Bursaria embrióinak átalakulását s részletesen tár- 

 gyalja, mily módon fejlődik ki az embriónak szája s 

 mily módon telik meg teste lassankint állevelzöld- 



testecskékkel ; kél évvel később azonban maga Bal- 

 biani észleletéi csalódáson alapulónak saz embriókai 



egész határozottsággal betolakodott élősdi Aeine- 

 1 1 naknak nyilvánította, 1 müe Stein 3 nem ok nél- 

 kül jegyzi meg, hogy nehezen fogható fel, hogy ily 

 csalódás mily módon jöhetett létre. 



STEiN-nek az embriók továbbfejlődésére irányi 

 tott vizsgálatai hasonlóképen azon eredményre vezet- 

 tek, hogy sem maguk az embriók, sem utódaik nem 

 alakulnak át anyjukhoz hasonló ázalékállatkává. - 

 A Parameciumok és Oxytrichafélék acinetaszeríí em- 

 brióinak további végzetéről Stein a következőkben 

 foglalja össze észleleteit: « Gyakran láttam, hogy 

 tapogatóikkal rászívták magukat a mellettük elúszó 

 ázalékállatkákra, melyek hosszú ideig magukkal czi- 

 pelték, miközben azok hordozójuk pépszerű test- 

 parenchymájának egy részét kétségkívül elvonták ; 

 azt észleltem továbbá, hogy ezen acinetaszeríí em- 

 briók hosszabb rajzás után pihenésre jutva, csillósző- 

 reiket elvesztették s igen rövid, szétszórt tapogatók- 

 kal ellátott egyszerű gömbökké változtak, melyek 

 valamely fiatal Acinetához tökéletesen hasonlítottak 

 s nevezetesen a Podophrya fixa kocsánytalan alakjá- 

 tól semmi ismertetőjegygye] sem lehetett megkülön- 

 böztetni. Ezen pihenésre jutott gömbök rövid idő 

 múlva még oszlásnak is indultak még pedig egeszén 

 oly módon, mint a Podophrya fixa Kocsánytalan 

 alakjai; egy szelvény lefűződött s ismét az eredeti 

 embrióhoz hasonló, tojásdad, csillószőrös sarjjá ala- 

 kult, míg a gömb maradványa ismét elgömbölyödött 

 s acinetaalakban tovább élt. » s 



Engelmann. ki terjedelmes vizsgálatainak ered- 

 ményeivel Stein felfogását hathatósan támogatta s az 

 embrió-elméletet Balbiani élősdiségi elmélete ellen 

 védelmezte, szinten kiemeli a Podophrya fixa ko- 

 csánytalan egyénei s a Stylonychia Mylilus embriói 

 közötti megegyezést s megerősíti azon észlelet helyes- 

 ségét, liogj' az acinetaszeríí embriók más ázalékállat- 

 kákat az Acinetafelek módjára kiszívnak. 4 Engelmann 

 kiemeli továbbá azon sem Stein, sem maga Engel- 



1 Der Org. II. 255. 



" Der Org. II. 246. 

 Der Org. II. 306. 



4 Ueber einige pelagiacbe Infusorien. .TZ. VII. Bd. 

 (1873) 5G3. 



"' Studien etc. 349. 



8 Sur l'existence d'une géuératiou sexuelle cliea les 

 Infosoires. CR. 4(1. (1858) 62s. Továbbá: Journal .le la 

 Phyaiologie. Avril (1858) 347. 



Kstz Q. Véglények. 



1 Note sur un cas de parasitisme irnpropreruent pris 

 pour une mode de reproduction des Infosoires ciliés. Compt. 

 rend. de l'Acad. Tome 51. (1860) p. 319. Továbbá Recher- 

 ches sur les phénoniéiics aexuelles dcs Infosoires. ExtraM 

 dii Journ. de la Physiologie. N - de Janvier á Oetobri 

 (1861) p. 122. 



- Der Org. II. 43. 



■ Der Org. II. 138. Továbbá: I. 52, 101, 161. 



4 Zur Naturgesch. d. Int. ZWZ, XI. (1861) Sep. 15. 



-21 



