190 



képleteinek az egybekelés tartama s befejezte után 

 véghez menő változásait illetőleg Balbiani-íóI lénye- 

 gesen eltér, — lényegesen eltér továbbá a legfonto- 

 sabb pontban, abban tudniillik, hogy az egybekelés 

 megindította ivaros szaporodás mily eredményre ve- 

 zet; mert míg Balbiani szerint a magocskában kép- 

 ződő ondószálacskáktól megtermékenyített magrészle- 

 tek peték alakjában üríttetnek ki, addig Stein sze- 

 rint maga a mag termékenyíttetik meg, a mag részle- 

 teiből pedig a már emiitett csiragömbök képződnek, 

 melyek embriógömbökké válva, oszlás utján azon em- 

 briókai hozzák létre, melyekkel az előbbi fejezetben 

 részletesen foglalkoztunk. 



Clapaeédk az «Etudes» harmadik részéhez 180U. 

 írt függelékben l szinten megerősíti Balbiani azon 

 felfedezésének helyességét, hogy a hosszában egye- 

 sült ázalekállatkák nem oszlanak, hanem egybe- 

 keltek. 



Más búvároknak, első sorban ENGELMANx-nak 2 

 KöLLiKER-nek, 3 továbbá BüTseiiLi-nek, ' valamint 

 ENGELMANN-nak újabb vizsgálatai ■' a csülószőrös áza- 

 lék állatkák egybekelésének létezését minden kétsi g 

 fölé emelték. Az utóbb idézett két búvárnak nagy- 

 fontosságú vizsgálatai továbbá kimutatták azt is, 

 hogy amaz, a szakbúvárok körén túl is nem minden- 

 napi szenzácziót keltő felfedezés, hogy az ázalek- 

 állatkáknál az ivartalan szaporodáson kivúl valósá- 

 gos ivaros szaporodás is van. mely az egybekelés- 

 sel, a közösülés egy nemevei veszi kezdetét, s mely- 

 nél here és petefészek, ondószálacskák es peték, ille- 

 tőleg embriók szerepelnek : helyes s részben igen pon- 

 tos vizsgálatoknak helytelen értelmezésén alapszik — 

 a mi természetesen csakis az úttörő vizsgálatoknak 

 ujabb s teljesen elfogulatlan búvárlatok utján való 

 ellenőrzése s különböző irányból való megvilágitása 

 által vált lehetségessé. 



A csülószőrös ázalekállatkák egybekelésének is- 

 merete minden részleteiben teljesen kielégítőnek mai 

 nap sem mondható ; annyi azonban bizonyos, hogy 

 sem a Balbiani-, sem a Stein-íóI kifejtett ivaros 



1 ■■Mi. 



- Zur Natiu-gesch. d. Infus. ZWZ. XI. (1861) 317. 



= Icones kistiologicíe. I. Abth. (1S64) 17. 



4 Einiges über Infiisorien. AMA. IX. (1873) 657. — 

 Vorláufige Mittheilung einiger Resultate von Studien über 

 die Conjugation der Infusorien und die Zellentheihuig. 

 ZWZ. XXV. (1875) 426. -- Továbbá: Studien über etc. 

 Abh. d. Senckenberg. Natm-f. Gesellscb. X. (1876) 262 — 452. 



5 Ueber Entwickelung und Fortpflanzung von Infu- 

 sorien. MJ .1 (1876) 582—634. 



szaporodásra, sem peték, sem embriók fejlődésére 

 nem vezet. 



A tárgyalásnak és áttekinthetésnek könnyítésére 

 czélszerűnek tartom az előadandókat több fejezetre 

 osztani. 



Az egybekelés módjai, az egybekelt párokon létrejövő külső 

 változások, az egybekelés időtartama, 



Az egybekelés rendesen két egyen között törté- 

 nik, csak kivételesen észleltetett három egyén egybe- 

 kelve ; három egybekelt (felfogása szerint hosszirány- 

 ban egyidejűleg hamm egyénre oszló) Paramecium 

 Bursariáról Cohn, 1 valamint Engelmann 2 három, 

 sőt még több egybekelt Vorticella microstomáról Cla- 

 pabéde es Lachmann, 3 hármasával' egybekelt Para- 

 mecium Aureliáról s Amphileptusokról végre Stein 

 tett említést. 1 



Az egybekelés módjára, az egybekelt párok egy- 

 más irányában való helyzetére legnagyobb befolyás- 

 sal van a szájnak helye s környezetének szerkezete.'' 

 A szájnélkül ázalekállatkák egybekelése Stein, vala- 

 mint Claparéde és Lachmann vizsgálatai után csak 

 néhány Acinetafelenel (Podophrya fixa, 1 '. Pyrum, 

 P. quadripartita, Acineta mystacina, A. Lemnarum, 

 A. Phryganearum) ismeretes, melyeknél az egybe- 

 kelés, — annak megfelelöleg, hogy szájuk nincsen, — 

 a testfelület különböző pontjával törtenhetik : majd 

 oldalhelyzetben fekszik meg egymást, mi közben a 

 két egyen hossztengelye párhuzamosan áll, majd is- 

 mét oly módon, hogy hossztengelyeik egymást hegyes 

 szög alatt szelik, majd végre testük tetőpontjával 

 (Scheitel) kelnek egybe. 



A szájjal bíró ázalékállatkáknál Stein háromfele 

 egybekelési módot különböztet meg: szájvégi, hasi 

 és oldali egybekelést (terminálé, ventrale, laterale 

 Conjugation). 6 



Szájvégi egybekelés jellemzi mindazon ázalékál- 

 latkákat, melyeknek szája testük melső végén van, 

 mint például a Didhűun/. Mesodinium, Enchelys, 

 Enchelyodov, Phialina, Lacrymaria, Holophrya, 

 Colcps-nemeknél. Ezen ázalekállatkák mintegy száj- 

 jal szájra szívják rá magukat s ennek következtében 



1 Beitriige zur Entwickelungsgeschicbte der Inf. ZWZ. 

 III. (1851) 271. 



- Zur Naturgesch. ZWZ. XI. (1861) Sep. p. 2. 



3 Études, III. 230. 



4 Der Org. II. 76. 



5 Stein, Der Org. II. 67. 



6 Der Org. II. 68. 



