192 



sarjaknak tekintetteli, voltaképen a nagyobb egyénnel 

 egybekelésben vannak. A rügyszerű egybekelésnél 

 ugyanis mindig egy kisebb egyén, mikrogonidium, 

 ( Kleinsprössling, Mikrogonidie, ötéin), 1 mely hátsó 

 csilloszűrkoszornja segítségével rajzik, keres fel egy 

 kocsányán ülő nagyobb egyént, makrogonidiumot* 

 hogy a csillószörkoszorút viselő test végével magát 

 annak oldalára, többnyire e test közepe táján, vagy 

 ez alatt, ritkán e felett, rnintegy ráoltsa s vele végre 

 egygyéolvadjon, vagy helyesebben, amabba beleolvad- 

 jon. Azon változásokról, melyek a rügyszerű egybe- 

 kelésben levő egyének magképletein észlelhetők , 

 alább fogok szólani s itt csak annyit akarok megemlí- 

 teni, hogy a mikrogonidium vagy egeszén beleolvad 

 a kocsányos egyénbe, vagy pedig üres, töpörödött, 

 ránczos, vagy tüskés kinövésekkel borított cuticu- 

 lája visszamarad s végre levettetik. 



A rügyszerű egybekelésnél rendesen csak egyet- 

 len mikrogonidium oltja magát rá a makrogoni- 

 diumra, csak az Opercularia articulatánál tesz Stein 

 említést két, egész hat, ráoltott mikrogonidiumról, 

 melyek egészen szabálytalanul voltak a kocsányi >n 

 ülő Opercularia felületén szétszórva. :! Én magam nem 

 ritkán észleltem az Epistylis branchiophilán két rá- 

 oltott mikrogonidiumot, melyek közül az egyik a test 

 közepe táján, a másik a harangperemen, vagy köz- 

 vetetleriül ez alatt foglalt helyet. 



Stein, Greeff és Engelmann vizsgálatai utján 

 tudjuk, hogy a telepeket képező Vorticellaféleknel, 

 nevezetesen a Zoothamnion, Carchesium és l\j>istij- 

 //.s-nemnél , a mikrogonidiumokat külön egyének 

 szolgáltatják, melyek gyorsan ismétlődő oszlás utján 

 4 — 8 apró egyénből álló csinos bokrétákká változnak, 

 melyeknek hátsó csillószörkoszorút nyert apró egyénei 

 a bokréta szétbomlása után mint mikrogonidiumok 

 szétrajzanak. 



Az Epistylis plicatilisnél Engelmann azon érde- 

 kes megfigyelést tette, 4 hogy a mikrogonidium képző- 

 dés nem egyidejűleg niegy véghez ugyanazon telep 

 valamennyi ágrendszerén, hanem mindig az egyik 

 oldalról kiindulóan terjed el lassankint a többi ré- 

 szekre. Ennek megfelelöleg azután a rügyszerű egybe- 

 kelésnek további jelenségei is különböző időben foly- 

 nak le ugyanazon fácskának különböző ágterületein. 

 A raikrogonidiumoknak állandóan négy egyénből álló 



1 Der Org. II. 137. 



2 Engelmann, id. ért. 632. 

 : ' Der Org. II. 12G. 



' Ueber Entwickelung etc. MJ. I. (1876) 625. 



bokrétái mindig egy vagy több testhoszszal alább van- 

 nak elhelyezve, tehát rövidebb ágakon ülnek, mint 

 a rnakrogonidiumok. Az ugyanazon telepen egymás 

 után képződc'i mikrogonidiumok összes száma ugyan- 

 azon telep makrogonidiumainak számát eléri, sőt túl 

 is haladja. A mikrogonidiumok, melyek csak mintegy 

 1 /4 — Va óráig rajzanak, csak olyan makrogonidiu- 

 mokra látszottak rögzítődni, melyek alatt mélyebben 

 fekvő ágakon mikrogonidiumok már képződtek, vagy 

 képződésben vannak, s egészen megvetni látszanak 

 mind az ugyanazon, mind más telepeknek mindazon 

 egyéneit, melyek csokrokká fejlődő oszlási sarjakat 

 még nem szolgáltattak. 



A szinten telepeket képező Opercularia- nemnél a 

 mikrogonidiumok képződése, amennyiben ezt Stein- 

 nek az Opercularia infusionumon tett vizsgálatai 

 után ismerjük, 1 másképen történik, mint a 



Zoothamnion, Carchesium és Epistiilis-neumél. Az 

 Opercularia infusionumnak igen vékony kocsányú s 

 csak kevés számú egyénből álló telepei között több- 

 ször talált Stein olyanokat, melyeknek csupán két, 

 egymástól elálló kocsányágának egyikén egy rendes 

 nagyságú s megnyúlt egyén, a másikon pedig egy 

 megrövidült, oszlásra készülő egyén, vagy e helyett 

 már két oszlási sarjadék ült. melyek csak felényi 

 nagyságúak voltak, mint a másik ágon ülő egyenlő 

 korú társuk. Talált továbbá oly telepeket is, melyek- 

 nek kis oszlási sarjai ismét megoszlottak, úgy hogy 

 az egész telep egyetlen nagy s négy igen kicsiny, de 

 külön-külön kocsányon ülő egyénből állott, melj 

 utóbbiak hátsó csillószőrkoszorúval voltak ellátva s 

 kétségkívül rügyszerű egybekelésre szolgáló mikrogo- 

 nidiumoknak feleltek meg. 



A Vortieella-nemnél bokretaképződés szintén nem 

 fordul elő, hanem nyilván azon kisebb egyének szol- 

 gáltatják a mikrogonidiumokat, melyek, úgy mint az 

 Operculáriánál, oly módon jönnek létre, hogy egyes 

 egyének gyorsan egymásután oszlanak, minek követ- 

 keztében utódaik egyre kisebbednek ; én legalább a 

 Vorticella mierostoma- és I'. nébuliferánál a rügy- 

 szerű egybekelés ideje alatt mindig találtam a rendes 

 uagyságuaknál jóval kisebb egyéneket, melyeknek 

 oszlási sarjai kétségkívül miki'ogonidiumokat szolgál- 

 tattak. 



Engelmann továbbá, mint már fentebb előadtam, 

 a Vorticella microstománál valóságos sarjadzást is 

 észlelt s közvetetlenül sikeralt megfigyelnie, hogy a 



1 Der Org. II. 126. 



