201 



félék családjába tartozó Oligochact , az Euaxes 

 barázdolódó petéjének magjában látott fellépni, 1 

 Schneider Antal pedig pontosabban leírta egy rhab- 

 doeoel Turbellafélének, a Mesostomum Ehrenbergii- 

 nck s egy Trematódnak, a Distomum eygnoidesnek 

 magjában a barázdolódási folyamat alatt fejlődő fonal-, 

 illetőleg pálczikaalakú képződményeket: 2 Bütschli 

 volt az, a ki igen terjedelmes észleletekre támasz- 

 kodva kimutatta, hogy a legkülönbözőbb állatok ba- 

 rázdolódási gömbjeinek s bizonyos szöveti sejtjeinek 

 magja az oszlást megelőzőleg jellemzően sávolyzott 

 magorsóvá változik."' 



Azon nagyszámú dolgozatok közül, melyek Bütsch li 

 felfedezését ujabb adatokkal s részletekkel támogat- 

 ták és fejlesztették, fontosságra nézve legelső hely 

 mindenesetre Strasburgbr munkáját illeti , 4 mely 

 igen terjedelmes es beható búvárlatokra támaszkodva 

 kimutatja , hogy az oszló sejtmagnak sávolyozott 

 magorsóvá való átalakulása a növénysejtekre is jel- 

 lemző. — Mindezen vizsgálatok alapján a magorsó 

 képződésében oly tipikus jelenséget kell felismer- 

 nünk, mely a sejtek oszlására egészen jellemző ( köz- 

 vetett - indirekt — magoszlás), s melytől csak ki- 

 vételt képeznek azon előbb tipikusoknak tartott ese- 

 tek, melyekben a mag a sejt oszlását megelőzőleg 

 orsóvá át nem változik, hanem egyszerűen feleződik 

 (közvetetten — direkt — magoszlás i. 



Nem lehet czélom e helyen azon érdekes és fontos 

 részletekre kiterjeszkedni, melyekkel a sejteknek, kü- 

 lönösen a petesejtek- és barázdolódási gömböknek osz- 

 lására vonatkozó ismereteink újabb időben oly je- 

 lentékenyen bővültek, s csupán a tárgyunkkal szoros 

 kapcsolatban álló magorsónak, képződésének s alaki 

 viszonyainak rövid összefoglalására lehet es kell szo- 

 rítkoznom. 



A mag (csírahólyag) oszlásra készülve, először is 



1 Embryologische Studien an Würmern und Arthro- 

 poden. Mém. de l'Acad. de St. Petersbourg. Tome XVI. 

 1871. Nr. 12. V. ö. Bütschli, Studien. 398. 



- Untersuchungen über Plathelminthen. Qiessen. 1*7:!. 

 Sep. Abdr. aus dem 14. Jahresber. dor oberrheinischen Ge- 

 sellsch. f. Natúr- und Ileilkunde. 49. 



3 Vorl. Mittheil. über Untersuchungen betreffend die 

 ersten Entwickelnngsvorgiinge ini befruchteten Ei von Ne- 

 matoden und Schneeken. ZWZ. XXV. (1875) 201. — - Vor- 

 liiufige Mittheilung einiger Resultate von Studien über die 

 Conjugation der Iníüsorien und die Zelltheilung. ZWZ. 

 XXV. (1875) 420. — Studien etc. 187G. 



4 Ueber Zellenbildung und Zelltheilung Jena. 1875. 

 II. Aufl. 1876. 



Entz (1. Véglények. 



oly halványnyá es határozatlan körvonalúvá válik, 

 hogy kellő kémszerek alkalmazása nélkül meg nem 

 különböztethető; azonban teljesen nem enyészik el, s 

 e szerint magoldódás (Karyolysis) nem következik 

 he. A mag ezen látszólagos eltűnésének oka Bütschli 

 szerint, 1 részint abban rejlik, nogy a magburok szer- 

 felett elvékonyodik, — teljesen azonban valószínűleg 

 az sem enyészik el, — minek következtében a mag 

 körvonala elmosódik; részint abban, hogy a magban 

 foglalt kisebb-nagyobb tömör részecskék az egész 

 magban szabályosan oszlanak szét; részint végre 

 abban, hogy a mag nedvének egy részét elveszítven. 

 világosságából is veszít s a környező plasmából többé 

 nem válik ki. 



Az elhalványodott mag majd nyúlánkabb, majd 

 zömökebb orsó- vagy kettős kúpalakot vált, "úgyneve- 

 zett magorsóvá ( Kemspwdel) változik, a állománya 

 finom sávokra, szálacskákra, úgynevezett orsórostokra 

 ( Spindelfasern, Bütschli), vagy magszálacskákra 

 (Kernfaden, Stbasburger) különül. Ezen szálacskák, 

 melyeknek száma mintegy 12 — 24 között ingadozik, 

 az orsó végén elvékonyodottak, egyenlítői táján ellen- 

 ben gömbölyüded vagy pálczikaalakú testecskékké 

 duzzadtak, melyeket Strasburger együtt véve mitij- 

 lapnak (Kernplatte) nevez. A maglap elemei némely 

 állati és növényi sejteknél összefüggő koronggá egye- 

 sülnek ; ezen viszonyt találta Bütschli a csirke em- 

 brióbeh" vértestecskéinek , Htrasburger pedig az 

 Allium narcissiflorum hímpor-anyasejt oszló magján. 2 

 Az ily módon megváltozott mag oszlása az orsó 

 egyenlítője irányában egészen oly módon megy vég- 

 hez, mint a Paramecium Aurelia magocskájánál, me- 

 lyet alább Bütschli vizsgálatai után tárgyalni fogok. 



Miután az oszlásban levő sejtmagok ezen saját- 

 ságos átváltozása ismeretessé lön, nem lehetett többé 

 kétség azon, hogy az ázalékállatkák oszló niagocs- 

 kájában, az úgynevezett ondótokokban fellépő, finom 

 szálacskáknak nem lehet azon értékük, melyet nekik 

 Balbiani és Stein tulajdonított. Ennek kimutatása 

 Bütschli érdeme, ki erre már 1873-ban figyelmezte- 

 tett, 8 a következő évben pedig, a Cucullanus elegáns 

 barázdálódó petéjének magján tett tanulmányai alap- 

 ján, határozottan kimondotta, hogy a magorsó finom 

 szálacskái teljesen megegyeznek azokkal, melyek az 

 ázalékállatkák egybekelése alatt az oszló magocská- 



1 Studien 4ol . 



3 Bütschli, Studien 401. 



1 Einiges über Infusorien. AMA. IX. 1873. 



26 



