203 



Bütschli. 



jegén megegyezik jól kifej 

 lett maglappal ellátott mag- 

 orsóval. Erre az öv egyen- 

 lítői irányban feleződik s a 

 maglap ketté oszlott elemei 

 a tok két végére húzódnak, 

 míg a középső övben finom 

 Bzálacskákkal maradnak i i . 

 szefüggésben. Ennek meg 

 történtével az oszlás külső- 

 leg is láthatóvá válik, a tok 

 megnyúlik, s míg finom szá- 

 lacskákat tartalmazó hosz- 

 sziira húzódott középső rész- 

 lete elvékonyodik, addig a 

 pálezikaszerfi elemeket tar- 

 talmazó , vastagabb végei 

 bankosán megduzzadnak. A 

 bunkós végeket összekötő 

 fonál, egyre elvékonyodván, 

 végre kettészakad s az ily 

 módon fejlődött két tok is- 

 mét ugyanazon szerkezetet 

 nyeri, mint a tok oszlása 

 előtt, azaz : ismét sötét, ros- 

 tos testnek látszik, mely a 

 burok egyik pontjával Snom 

 szálaeskapamuttal függ ösz- 

 sze. Az oszlás az épen leírt 

 módon még kétszer ismét- 

 lődvén, az egybekelés végóig 

 nyolez sávolyozott « ondótok » 

 képződött, melyeknek sávjai 

 azonban bizonyosan nem 

 ondószálacskák. 



Ni in lehetetlen, hogy az 

 egybekelt párok tokjaikat 

 kölcsönösen kicserélik ; az 

 ennek kifürkészésére irányí- 

 tott vizsgálatok azonban biz- 

 tos eredményre nem ve- 

 vezettek. 



Külön ivarjáratok s ivar- 

 nyilás nincsenek. 



Az egybekelt párok A. -én 

 észlelt változásokat Balbiani 

 egészen pontosan írta le s 

 Bütschli észleletei a Bal- 

 BiANi-tól közölteket minden 

 tekintetben csak megerősítik. 



Engelmauu. 



b) Syzygia után. 



Az n.-ek az első-má odik 



oszlás előtt, vagy után ki- 

 cseréltetnek ; sávjaik azon- 

 ban nem felelnek meg on- 

 dószálacskáknak. 



Külön ivarjáratok s ívar- 

 nyilás nincsenek. 



A/ Y.-i-e nézve a Balbiani 

 vizsgálatai egészen helyesek. 



Az N. egészen oly módon, 

 mint Balbiani észlelte s 

 pontosan leírta, össze-vissza 



Az A. :i BaIiB] INI-tÓl leírt 

 módon apró gömbölyüded 



részekre darabolódik. Ezeu 



Bütschli. 



hurkolt, hengeres zsineggé 

 bomlik, és mint bizonyos 



Ar.netafélék magja, sokszo- 

 rosan elágazik ; végre igen 

 nagyszámú gömbölyüded 

 ív darabolódik, melyek 

 között az összefüggés telje- 

 sen megszakad. Ezen fel- 

 darabolódása alatt a mag 

 állománya határozottan ki- 

 vehető sávolyozott. rostos 

 szerkezetet nyer, mely azon- 

 ban csakhamar megváltozik 

 s egyenletesen finoman sze- 

 mecskézett, sötét állomány- 

 n\ i változik, melyen eczet- 

 savval való kezelésre egy- 

 nemű belső testet s sze- 

 mecskózett külső réteget le- 

 het megkülönböztetni. 



Az előbb még élesen sá- 

 volyozott 8 magocskatok 

 már akkor, midőn a zsineg- 

 alakú mag feldarabolódás- 

 nak indul, lényegesen meg- 

 változik ; elgömbölyödnek, 

 sávolyozott tartalmuk pedig 

 eczetsav hozzáadására egyen- 

 letesen, finoman szeinecské- 

 zett, meglehetős setét állo- 

 mánynyá változik. így ma- 

 radnak a magnak teljes szét- 

 eséséig, midőn az egybekelt 

 párok ismételt szétválása után 

 mintegy második napon négy 

 közülök nagy, világos gömbbé 

 növekedik , melyek nem 

 egy r ebek, mint a Balbiani- 

 tól petéknek, Stein-íóI esi 

 ragömböknek tartott képle- 

 tek. Ezen világos gömbök 

 finom burokkal vannak kö- 

 rülzárva s egynemű állomá- 

 nyukban egy még világosabb 

 foltot, a Balbiani- és Köi.li- 

 KER-től csírahólyagnak tar- 

 tott képletet, lehet megkü- 

 lönböztetni, mely karmi n é 

 fukszintől nem festetik meg 

 s valószínűleg nem egyeli 

 vacuolumuál. Ezen négy vi- 

 lágos test mellett gyakran 

 rá lehet még akadni a többi 

 négy tetemesen megkisebbe 

 dett magocskatokra is, me- 

 lyek finoman szemecskézett. 



Engelmann. 



feldarabólódás közben az N. 

 állományának fénytörő ké- 

 pes lége kisebbedik, s e sze- 

 rint víztartalma valószínű- 

 leg öregbedik. 



A széti -itt \. ré 

 talán egyszerű növekedi 

 vágj több apró darab egy- 

 gyéolvadása útján, gömbö- 

 lj üdéd ti ;-ti k képződnek, 

 melyek közül néhány, a 

 szerzőknek úgynevezett pe- 

 téi, vagy csiragömbjei, gyor- 

 san növekednek. Ezen ele- 

 mek száma ismétlődő egy 

 gyéolvadás útján egyre apad, 

 míg az utolsók egygyéolva- 

 dása következtében végre 

 ismét egyetlen N. jő létre. 

 Ezen folyamat alatt, mely 

 mindenesetre egy, vagy tol ib 

 napot vesz igénybe, a mag- 

 állomány régi fizikai és ché- 

 niiai minősége ismét helyre 

 áll. 



26 



