204 



Bütschdi. 



setét gömböket képeznek s 

 a magdaraboktól csak ne- 

 hezen különböztethetők meg. 

 Sokkal gyakrabban lehet 3, 

 vagy két töpörödött rna- 

 gocskatokot tartalmazó egyé- 

 neket találni, végre olyano- 

 kat is, melyekben ezen visz- 

 szafejlődött tokok nyoma 

 sem található. Igen való- 

 színű, hogy ezen töpörödött 

 tokokat az ázalékállatka tes- 

 téből kiveti ; legalább e mel- 

 lett szól azon körülmény, 

 hogy több ázalékállatkánál 

 sikerült a töpörödött ínagocs- 

 katokok kivetését közvetetle- 

 nül megfigyelni. 



Stein ellenében, ki a vi- 

 lágos gömbök számát 4 — 

 12-re teszi, határozottan ki- 

 emeli Bütschli, hogy vala- 

 mint BALBIANI és KÖLLIKER, 



úgy ő sem látott soha töb- 

 bet négynél. 



Az egybekelés befejezte 

 után a harmadik-negyetlik 

 napon a világos gömbök 

 ketteje lényegesen megvál- 

 tozik. Állományuk durván 

 szemecskézetté, vagy még 

 gyakrabban, igen feltűnően 

 sávolyozottá, alakjuk pedig 

 hossztojásdaddá, vagy orsó- 

 daddá változik, azaz : egé- 

 szen megegyeznek oszlásnak 

 induló közönséges n. -ékkel. 

 E közben a másik két vilá- 

 gos gömbben, valamint a 

 magtöredékekben is, setét 

 szemecskézet lép fel, s a 

 két világos test állománya 

 mindinkább hasonlóbbá lesz 

 az ,Y.-ek állományához. — 

 Az m.-ekhez egészen hasonló 

 testeknek oszlása véghez 

 menvén, az egybekelve volt 

 Paramecium két maghoz ha- 

 sonló világos testet, négy n.-t 

 s több magtöredéket tartal- 

 maz. Az ilyen egyénekből kö- 

 zönséges egyének oly módon 

 jönnek létre, hogy ismételve 

 oszlanak, mi végre egyetlen 

 A 7 .-nel s egyetlen n.-nel bíró 

 utódok fellépésére vezet. 



Engelmarm. 



Engelmann. 



Az egybekelés , röviden 

 összefoglalva, oda vezet, hogy 

 a régi N. apró részekre da- 

 rabolódik, hogy ezekből újra 

 ismét felépítse magát. 



Az új n. valószínűleg az 

 új A'.-ből lefüződés útján 

 fejlődik. 



Bütschli. 



E szerint tehát az egybe- 

 kelési folyamat, mely kez- 

 detétől egész az egy niagvú 

 s egy inagocskájú egyének 

 fellépéséig mintegy 6 — 10 

 magot vesz igénybe, oda ve- 

 zet, hogy a régi N. szétesik 

 s egészen új magképletek 

 fejlődnek, melyek közül az 

 )i. a régi ?f.-nek egyik osz- 

 lási részéből, mig az új N. 

 valószínűleg nem kizárólag 

 az egyik n. részletből kép- 

 ződött világos gömbből fej- 

 lődik , hanem valószínűleg 

 ebből s a régi A T . töredékei- 

 nek egy részétől, melyek 

 ebbe beleolvadnak. Külön- 

 ben az sem lehetetlen, hogy 

 a magtöredókek nem járul- 

 nak hozzá az új mag kép- 

 ződéséhez, hanem, mint más 

 ázalékállatkáknál, kivettet- 

 nek, s e szerint azután az 

 új N. egészen az egyik n. 

 részletből képződő világos 

 gömbből fejlődnék. 



A StEiN-tól a megduzzadt 

 .Y.-ben észlelt pálczikaalakú 

 testek nem ondótestecskék, 

 hanem élősdiek ; ólősdiek 

 továbbá a STEiN-tól leírt 

 acinetaalakű embriók is. 



2. Carchesium polypinum és Epistylis plicatilis, * 



Kügyszerű egybekelés. 



Bütschli. EngeLmaim. 



Carcheshnn polypinum. Epistylis plicatilis. 



Egészen egyetért Bütschli - 

 vei, illetőleg BALBiANi-val. 



Mind a makrogonidium- 

 nak, mind az ebbe bele- 

 olvadó mikrogonidiumnak 

 magja igen nagyszámú ré- 

 szekre darabolódik. Az egy- 

 gyéolvadás befejeztével a 

 magdarabok között két mag- 

 orsó szerkezetével biró, hosz- 

 szában sávolyozott, orsóalakú 

 képlet különböztethető meg. 



Először a mikrogonidium 

 magja esik szét iamétlődő 

 oszlás útján 12 — 18 apró, 

 meglehetősen erősfónytörésü 

 gömböcskére. Ezt követi a 

 makrogonidium magjának 

 néhány nagyobb darabra 

 való oszlása, melyek tovább 

 oszolva mintegy 30 — 35 göm- 

 böcskét hoznak létre, me- 



'■'■ : A két telepet képező Vorticellaféle rügyszerű egybe- 

 kelési folyamata között lényeges különbség bizonyára nincs, 

 s ennélfogva mit sem változtat a dolgon, ha a két búvár- 

 nak különböző nemhez tartozó, de közel rokon Vorticella- 

 fóléken tett észleleteit állítjuk egymással szembe. 



