207 



Engelmaun. 



számú részekre (Parame- 

 ci-umók - 



Az egy, vagy több n. 

 szintén szétoszlik ti — i, rit- 

 kán | Paramecium Aurélia 8, 

 hosszában sávolyzoti részre, 

 melyek valószínűleg kölcsö- 

 nösen kicseréltetnek, s habár 

 sávjaik ondószálacskáknak 

 nem is telelnek meg, mégis 

 valószínűleg termékenyítő 

 hatást gyakorolnak a mag- 

 darabokra, mire azután el- 

 enyésznek. 



Ezek közfii, (vagy legalább 

 ezeknek a helyéin vagy egy 

 világos gömb válik ki, mely 

 megnagyobbodva, a Stein- 

 tól placentának nevezett 

 képletnek felel meg (Oxy- 

 hu In n, i. Euplotes) s később 

 rendes maggá változik; vagy 

 pedig több magdarab növe- 

 kedik világos gömbbé, me- 

 lyek végre egygyéolvadva. új 

 maggá változnak (Parame- 

 rillllliil; I. 



Az új 11., vagy «.-ek az 

 újraszerveződött .Y.-ből való- 

 színűleg lefüzödés útján kép- 

 ződnek. 



Az ( l.i i/lii, Imír'li'l, és 



Euplotes placentája mellett 

 3 — 7 erősen fénytörő gömb 

 válik ki, melyek később is- 

 mét eltűnnek s valószínűleg 

 minden esetben az alfelnyi- 

 láson át kiüríttetnek ; ez 

 észleltetett legalább a Sty- 

 lonychia Histrionál. Ezen 

 erősen fénytörő gombok a 

 plasmábau felhalmozódó 



apró rögöcskékkel azonos 

 természetiteknek látszanak, 

 egészen élettelen tömegek, 

 melyek sem petéknek, sem 

 csiragömböknek nem telel- 

 nek meg. 



lata, St. Ili-iri", Pleurotri- 

 cha lanceolata, Euplotes Cha- 

 ron, Vorticella mii -Hiltonul. 

 Epistylis plicatítís. 



Biitschli. 



( 'olpoda, Ilii pJiarisma lateri- 



tiu i osztatlan marad ; tölili- 

 nyire azonban kevés- vagy 

 [gen nagyszámú részekre da 

 rabolódik. 



Az egy vagy több n. min- 

 dig megoszlik L 2 — 8 részre, 

 melyek oszlás közben az 

 oszló magokra jellemző mag- 

 >] '-szerkezetet veszik fel s 

 némely esetekben talán köl- 

 csönösen kicseréltetnek. 



Az új X. képződésénél az 

 íi.-ek játszák a legfontosabb 

 szerepet. A megoszlott régi 

 N. gyakran egészen kilöke- 

 tik 1 1 'olpidiitm . ( 'hiluiliiii. 

 Qlaucoma . Blepharisma), 

 vagy pedig ( Paramecium 

 Bursaria i összenő egy vilá- 

 gos gömbbel, mely maga 

 ismét két n.-részlet összeol- 

 vadásából keletkezett, s áj 

 maggá változik. — A több 

 részre darabolódott N. töre- 

 dékeinek egy része vagy 

 egygyéforr a világos göm- 

 bökké változott ii. -töredékek 

 egyikével s evvel új maggá 

 változik ; vagy pedig mind 

 kivettetnek a A'.-töredékek, 

 s ez esetben az új N. kizá- 

 rólag a h. -töredékek egyiké- 

 bő] képződik ; kizárólag egy 

 /(.-részletből fejlődik az új 

 X. azon esetben is, ha az 

 osztatlanul maradt régi N. 

 egészen kivettetik. 



Az új n. mindig egyik n.- 

 részletből fejlődik. 



Mind az A'.-nck, mind az 

 /í.-nek fel nem használt da- 

 rabjai kivettetnek ; ezek 

 azonban sem petéknek, sem 

 csíráknak nem felelnek meg, 

 hanem élettelen tömegek. 



Minthogy az új ,V. egé- 

 szen, vagv részben az H.-ből 



< 'iil/uiilii. Glancom a scintil- 

 Inni. Blepharisma lateritía, 



( lliliiiloll CuCUÜuluS, '"//,/,/ 



lostoma I orticeUa, Bursaria 

 truncatella, Stylonychia My- 

 tilus, St. pustülata, Euplotes 



i 'Iniinii. Vintii-illn i 'ampa- 

 milii. i archesiutn polypinum. 



Engelmaun. 



\ \',,lli:i llllfl'li'Llli'l II. OIO 



csen. Ezek .Y.-ének újra- 

 szervezödése, alárendelt ér- 

 tékű részleteket kivéve, obj 

 módon történik, mint ezt 

 fentebb az Epistylis pHcati- 

 lisin'l előadtuk. 



Biitschli. 



képződik, ez az elsődleges, az 

 előbbi a másodlagos mag. 



A Vorticellaféléknek is 

 van ».-ük. Ezeknél a mag- 

 képletek i'ijraszerveződése, 

 alárendeli értékű részletekel 



nem tekintve, oly módon 

 történik, mint a fentebb tár 

 gyalt- i 'arehetiv.it} polypinum- 



mii. 



Ezen vizsgálati eredményekből látható , hogy 

 nem foroghat többé a körül a kérdés: vájjon peték, 

 vagy csíragömbök s embriók képződnek-e s vájjon, 

 melyek az igazi, a valódi ondószálacskák ? Ezen kér- 

 déseket véglegesen megoldottaknak kell tekintenünk ; 

 az egybekelés megindította újraszerveződési , mint- 

 egy újraszületesi folyamat részletei ellenben, külö- 

 nösen pedig a magkepletek újraszervezödésének tüze- 

 tes ismerete, — Engelmann, főleg pedig Bütschli 

 nagyértékű vizsgálatai mellett is, — további be- 

 ható tanulmányokra szorul; csak ezek fognak végre 

 azon álláspontra vezethetni, melyen jogosan lesznek 

 elmondhatók a költőnek Balbiani-íóI kissé elhamar- 

 kodva hangoztatott szavai : Et nunc história est, 

 quod ratio ante fűit! 



Mindezek után három kérdés kivan meg rövid 

 megbeszélést : 



I. Mi indítja meg az egybekelt ázalékál- 

 latkák szervezetének megifjodását? 



i. Mily befolyása van az egybekelésnek 

 az ázalékállatkák szaporodására? 



'•!. Mily viszonyban van az ázalékállatkák 

 egybekelése egyéb alsórangú szervezeteké- 

 vel s a petesejt termékenyítésével? 



A mi az első kérdést illeti, felfogásom sze- 

 rint, nem lehet kétség az iránt, hogy a megifjo- 

 dási folyamatot a testállománynak azon részecskéi 

 indítják meg, melyeket az egybekelés tartania alatt a 

 két egyén kölcsönösen kicserél. A testállomány ré- 

 szecskéinek kicserélésére külön vezetékek ugyan, 

 minőket Balbiani látni vélt. bizonyára nincsenek: de 

 nincs is ezekre szükség, minthogy az egybekelt, egyé- 

 nek azon testtájon, melylyel egymást megfekszik, 

 összenőnek, mely összenövés, mint fentebb kiemel- 

 ttik, a Stylonychiáknál alkalmilag, a Vortkellaféléh 

 egyenlő nagyságú egyéneinek egybekelésénél állan- 

 dóan, a kél egyén teljes egygyéolvadáeára, a rügy- 



