210 



gyránál mintegy jelezve van a két egyenlő nagysága 

 sejt közötti működési különbség : az egyik helyt ma- 

 rad, míg a másik hozzá húzódik s amabba beleolvad. 

 A Sirogoniumnál az egygyéolvadó sejtek közötti mű- 

 ködési különbség meg fokozódik s már a két sejt 

 nagyságára és befolyással van ; Db Bary szerint 1 

 ugyanis ezen moszat két-két egyenlő sejtje terdala- 

 kúlag meghajolva, egymással érintkezési >e lép; erre 

 mindkét sejt tartalma megoszlik, az egyikből egy, a 

 másikból két meddő sejt fűződik le ; csak ezen oszlás 

 után szívódik fel a sejthártya s egy kisebb sejt húzó- 

 dik át a nagyobbhoz, hogy ebbe beleolvadjon. Itt is 

 tehát egy nagyobb sejt egy kisebb sejtet (makrogoni- 

 dium mikrogonidiumot) vesz fel magába epén úgy, 

 mint a Vorticellafelek rügyszertí egybekelésénél. 



Az ázalékállatkák egybekelése, mint láttuk nagyon 

 feltűnő szervezeti megifjodásra, újraszerveződésre ve- 

 zet, kérdés, vájjon ily megifjodás követi-e a mosza- 

 tok egybekelését is'.' Erre. felfogásom szerint, hatá- 

 rozottan igennel lehet felelni. Az újraszerveződési 

 már az is múlhatatlanul feltételezi, hogy két sejtből 

 egyetlen sejt képződik, mely a két sejt szervezetének 

 tönkremenése s egy írj sejtnek a kettő romjaiból való 

 újraépülése nélkül bizonyara nem is képzelhető. 

 Másrészt továbbá a zygospóra levélzöldjének színvál- 

 tozását, a pihenési időszak után pedig a chlorophyll 

 ismételt megzöldülését, melylyel a spórában lerako- 

 dott tartalékanyagok feloldódása együtt jár, az újra - 

 szerveződésnek félreismerhetetlen bizonyítéka gya- 

 nánt lehet és kell tekintenünk. 



A moszatok zygospóráinak ujraszerveződésénél 

 azonban egy elem nem szerepel, s ez a magocska, 

 melyet — feltéve, hogy evvel homológ képlet az egybe- 

 kelő moszatsejteknél nem fordul elő - a (szájjal 

 bíró) csillószőrös ázalékállatkák legspecziálisabb szer- 

 vének kell tekintenünk. 



A kérdés második részére (mily viszonyban 

 van az ázalékállatkák egybekelése az állati 

 petesejt termékenyítésével?) áttérve, minde- 

 nekelőtt konstatálhatjuk, hogy a petesejt termékenyí- 

 tési folyamata, mely mint az egysejtű lények túl- 

 nyomó s az ázalekállatkáknak legalább egy részenei, 

 lényegében szintén két sejtnek, egy aránylag óriási s 

 egy törpe sejtnek egygyóolvadására s az egymagukban 

 szaporodásra képtelen sejtek egygyéolvadása által 

 létrejött új sejtnek oszlás utján való gyors szaporo- 



1 Coujugatiou. Leipzig. 1858. V. ö. Berthold, id. 

 ért, 356. 



dására vezet. Hogy a termékenyített petesejt 1 ismét- 

 lődő oszlása által keletkező sejtnemzedekek később 

 alakjukban, szerkezetükben bizonyos törvények sze- 

 rint átváltoznak s egy polymorph Bejtállamban egye- 

 sülve maradnak, míg az egysejtű véglények egyenlően 

 szervezett oszlási sarjai egyenkint, külön élnek, vagy 

 legfeljebb igen egyszerű telepekben maradnak együtt, 

 melyeknek egyénei összefüggésük mellett is megtartják 

 teljes önállóságukat, külön egyéniségüket, nem aka- 

 dályozhat abban, hogy a petesejt termékenyítését s a 

 véglények egybekelését lényegében azonos folyamat- 

 nak tekintsük. 



Hogy a véglények egygyéolvadása s a petesejt 

 termékenyítése egy és ugyanazon élettani folyamat- 

 nak csak különböző módosulatait képviselik, erre 

 meggyőző példák a Volvoxfélék, melyek között a 

 Pandorina Metrumnál két egyenlő nagyságú rajzó 

 sejt, míg a, Volvox-nevanél egy óriási mozdulatlan 

 sejt, egy törpe rajzó sejttel kel egybe: amannak egy- 

 bekelését valóságos egybekelésnek, az utóbbiét való- 

 ságos termékenyítésnek kell tartanunk. 



Az ázalékállatkák azon leggyakoribb egybekelés] 

 módja, mely az egybekelt páraknak egy testbe való 

 olvadására nem. hanem csupán a testállomány bizo- 

 nyos részeinek kölcsönös kicserélése vezet, szintén 

 nem tekinthető oknak arra , hogy az egybekelés 

 ezen módját a teljes egygyéolvadástól s ennek kap- 

 csán a termékenyítéstől lényegesen különböző élet- 

 tani folyamatnak tekintsük-; mert hiszen a csillósző- 

 rös ázalékállatkák egybekelése is számosoknál, neve- 

 zetesen az Acineta- és Vorticellaféléknél, teljes egygyé- 

 olvadással végződik, sőt a Stylonychiák egybekelése, 

 mint láttuk, majd teljes egygyéolvadással, majdismét 

 az egybekelés alatt megifjodott párok későbbi szétvá- 

 lásival végződik. Én azt hiszem, hogy az egybekelés- 

 nek ezen módja, mely egeszén a közösülés bélyegét 

 viseli magán, s melyet, mint említve volt, bizonyos 

 Diatomeáknál is eszleltek, a letért való küzdelem- 

 ben másodlagosan fejlődött az egygyéolvadásból. A tu- 

 lajdonképi czél elérésere, a kimerült szaporodási 

 erély ébresztésére s a faj szaporodásának fokozására 

 az egygyéolvadásnál bizonyara rövidebb s gazdasá- 

 gosabb út kínálkozik azon módosulásban, melynél 

 csupán a megifjodásra szükséges bizonyos testalkat- 

 részek cseréltetnek ki s egyszerre két fokozott szapo- 

 rodásra alkalmas egyen képződik ; az ázalékállatkák 

 egy részénél ezen módosulás jött létre s mint elő- 

 nyös, épen úgy állandósult, valamint állandósult 

 más véglényeknél s az összes állatoknál a különböző 



