109 



som den øvrige Rygflade knudret. Epimererne er stærkt 

 udstaaende til Siderne og triangulært tilspidsede. 



Bagkroppen, der kun er lidet længere end det bagre 

 Parti af Forkroppen, bestaar af 3 tydeligt begrændsede 

 Segmenter, hvoraf de 2 forreste er meget smaa. Ende- 

 segnientet er af triangulær Form, oventil temmelig stærkt 

 hvælvet og grovt knudret, samt ved Basis til hver Side 

 forsynet med et triangulært Fremspring. Enden er stumpt 

 tilspidset og mindre udtrukket end hos de øvrige Arter. 



Øinene er temmelig store, med en jevnt convex Over- 

 flade, og viser seede fra Siden en uregelmæssig kantet. 

 næsten triangulær Form. Deres Pigment er af en dyb 

 sort Farve. 



Iste Par Følere (Fig. 29) er omtrent af Hovedets 

 Længde og bestaar som hos foregaaende Slægt af et 3-led- 

 det Skaft og en uleddet Svøbe. Skaftets Iste Led er no- 

 get udvidet, pladedannet, dog mindre bredt end hos fore- 

 dagende Slægt; de 2 øvrige Led er betydelig smalere og 

 ganske simple, uden Torner eller Saugtakker. Svoben er 

 noget Lengere end de 2 sidste Led af Skaftet tilsammen, 

 sammentrykt fra Siderne og noget udvidet paa Midten samt 

 i sit yderste Parti langs den ydre Kant forsynet med 7 

 klare Sandsevedhæng. 



2det Pir Følere (se Fig. 27 og 28) er, lige udstrakte, 

 næsten af Legemets Længde. I sin Bygning ligner de 

 idethele samme hos foregaaende Slægt, men er forholdsvis 

 kraftigere og mere egnede som Griberedskaber. Svoben 

 (Fig. 30) er neppe halvt saa lang som Skaftets sidste Led 

 og kun sammensat af 3 Led, hvoraf det Iste er længere 

 end de 2 øvrige tilsammen. Alle disse 3 Led er stærkt 

 chitiniserede og viser langs den indre Rand en tæt Rad af 

 regelmæssige Saugtakker; sidste Led bærer paa sin Ende 

 en skarp kloformig Torn. 



Munddelenes Bygning stemmer idethele saa mer over- 

 ens med samme hos foregaaende Skegt, at en detailleret 

 Beskrivelse af samme maa ansees unødvendig. 



Ogsaå Fødderne er af et meget lignende Udseende, 

 skjondt Forskjellen niellem de 4 forreste og de 3 bagerste 

 Par her bliver endmere udpræget ved det betydelige Mel- 

 lemrum, der ligger mellem begge og som indtages af Stør- 

 steparten af 4de Forkropssegment. 



Iste Fodpar (Fig. 31) viser dog en kjendelig Afvi- 

 gelse. baade derved, at det er forholdsvis større, og der- 

 ved, at alle Led. ogsaa de yderste. er pladeformigt udvi- 

 dede. Sidste Led er af oval Form og ved Spidsen forsy- 

 net med en tydelig, kloformig Torn. der ganske savnes hos 

 foregaaende Slægt. 



De 3 bagre Fodpar (se Fig. 28) er forholdsvis kor- 

 tere, og navnlig er Basalleddets Længde her betydelig 

 ringere. 



Brystposen viser her en væsentlig forskjellig Bygning. 



and is. like the rest of the dorsal surface, rugged. The 

 epimera, triangular-pointed, jut prominently forth toward 



tile sides. 



The posterior division of the body — but very little 

 longer tlian the hinder part of the anterior — consists of 3 

 distinctly defined segments, of which the 2 first are ex- 

 ceedinglj small. The terminal segment is triangular in 

 form. and less produced than in the other species. 



Thi' eves rather large, with a uniformly convex sur- 

 fare, and exhibiting — lateral view — an irregularly edged. 

 well-nigh triangular appearance. Their pigment is jet 

 black. 



The Ist pair of antennæ (fig. 29) are about as long 

 :is the head, and consist, as in the preceding genus, of a 

 three-jointed peduncle and a uni-articulåte flagellum. The 

 Ist joint of the peduncle is somewhat dilated, lamelliform, 

 though less broad than in the preceding genus; the 2 other 

 joints are niuch more slender, and quite simple, without 

 either spines or serrate denticles. The flagellum — some- 

 what longer than the 2 last joints of the peduncle. tåken 

 together — is compressed from the sides and slightly dilated 

 in the middle, as also, in its outermost part, furnished 

 along the exterior edge with 7 translucent sensory ap- 

 pendices. 



The 2nd pair of antennæ (sec figs. 27. 28) are. when 

 fully extended, almost of the same length as the body. 

 In structure, they resemble on the whole those in the pre- 

 ceding genus, but are relatively more powerful, and hetter 

 adapted to serve as prehensile organs. The flagellum (fig. 

 30) is scarcely half as long as the terminal joint of the 

 peduncle. and eomposed of only 3 joints, of which the Ist 

 is longer than the 2 others tåken together. These 3 joints 

 are all exceedingly chitinous, and exhibit along the inner 

 margin a close series of regular denticles arranged in a 

 pectinate tonn; the terminal joint bears at the extremity 

 an acute unguiform spine. 



The structure of the oral appendages agrees on the 

 whole so closely with that in the preceding genus, that a 

 detailed description may be regarded as supertluous. 



The legs, too, present a very similar appearance, 

 though the deviation between the 4 anterior and the ■'! 

 posterior pairs is rendered still more prominent liv reason 

 of the extensive interspace, occupied by the greater part 

 of the 4th segment. 



The Ist pair of legs (hg. 31) exhibit however a per- 

 ceptible divergence, being both relatively larger and having 

 all the joints, the 2 outermost even, lamelliform-dilated. 

 The terminal joint is oval in form. and. at the point, 

 furnished with a distinct, unguiform spine, entirely wanting 

 in the preceding genus. 



The 3 posterior pairs of legs (see fig. 2<S) are rela- 

 tively shorter, the lengtb of the basal joint in particular 

 being considerably less. 



The marsupium exhibits au essentially different strue- 



