110 



Den er se Fig. 28), i Modsætning til hvad Tilfældet er 

 hos Slægten Arcturus, alene indskrænket til 4de Forkrops- 

 segmenf og dannes af 2 fra dettes Ventralside udgaaende 

 brede, valvelformigc. i Midten sammenstødende Klapper. 

 indenfor hvilke de talrige Æg har sin Plads. 



Bagkroppens Lemmer stemmer i alt væsentligt fuld- 

 kommen overens med samme hos foregaaende Slægt. 



Beskrivelse af Hannen. Den fultlt udviklede eller 

 slægtsmodne Han (Fig. 32) viser et fra Hunnen meget af- 

 vigende tJdseende, idet Legemet er betydelig spinklere. 

 Navnlig gjælder dette 4de Forkropssegment, der er over- 

 ordentlig smalt, regelmæssigt cylindriskt og kjendeligt læn- 

 gere end det bagenfor liggende Afsnit af Legemet. 



Af Lemmerne er det alene Iste Par Folere og de 2 

 forreste Par Bagkropslemmer, der viser nogen udpræget 

 Forskjel fra samme hos Hunnen. 



Iste Par Folere (Fig. 33) er forholdsvis større end 

 hos Hunnen og har navnlig Svøben stærkere udviklet og 

 a f samme Længde som hele Skaftet. Ligeledes er de til 

 samme fæstede Sandsevedhæng tilstede i et betydelig 

 større Antal, nemlig 13. 



De til Ventralsiden af sidste Forkropssegment fæ- 

 stede ydre Kjønsvedhæg har (se Fig. 34) Formen af 2 

 cylindriske, fra en fælles Basis udgaaende og med smaa 

 Pigge besatte Fortsatser, der er rettede bagtil mellem Ro- 

 den af ltse Par Bagkropslemmer. Indenfor den fælles 

 Basis sees tydeligt de 2 convergerende vasa deferentia. der 

 begiver sig hvert ind i den tilsvarende Fortsats og ender 

 med en fin Aabning paa den stumpe Spids af samme. 



Iste Par Bagkropslemmer (Fig. 34) udmærker sig 

 derved, at den ydre Plade viser en eiendommelig Beining 

 ved Basis, samt derved, at den indre Plade nær Roden 

 har i den ydre Kant en Udstaaenhed, hvortil 3 stærke 

 ucilierede Børster er fæstede. 



Endnu mere afvigende er 2det Par (Fig. 35). Den 

 ydre Plade er nemlig her forsynet med et temmelig stort 

 koniskt tilspidset og med 2 stive Børster endende Ved- 

 hæng, der er fæstet til en stærk Afsats i den ydre Kant 

 nær Basis. Dette Par synes herved ved første Øiekast at 

 bære 3 Endeplader. 



Begge disse Par Lemmers eiendommelige Bygning 

 staar aabenbart i et bestemt Forhold til Oopulationsakten, 

 og vi træffer ogsaa lignende Indretninger hos andre Iso- 

 podehanner. 



Farven saavel hos Han som Hun er ensformig lys 

 graagul, uden mørkere Shatteringer. 



Længden af Hunnen er 14""". Hannen er noget 



hengere. 



Forekomst og Udbredning. Exemplarer af den 

 ovenfor beskrevne Art er indsamlede paa 5 forskjellige 

 Stationer, hvoraf de 4 ligger langs med det vestlige Af- 

 held fra vore Havbanker fra Høiden af Romsdalen til 

 Hi. iden af Nordkap, den 5te (Stat. 48) i Havet Ost af 



ture. Contrary to what is the case in the genus Arctu- 

 rus, it is exclusively confined to the 4th pedigerous seg- 

 ment, and composed of 2 broad valvular flaps, proceeding 

 from its ventral side and meeting in the middle, within 

 which the numerous eggs are deposited. 



The abdominal limbs agree perfectly in all essential 

 characteristics with those in the preceding genus. 



Deseription of the Male. — The full-grown or sex- 

 uallv mat ure male (fig. 32) presents an appearance very 

 different from that of the female, the body being mueh 

 mure sleuder. This applies more particularly to the 4th 

 segment, which is exceedingly narrow, regular - cylindric, 

 and obviously longer than the succeeding section of the body. 



Of the appendages, it is the Ist pair of antenna? 

 only, and the 2 foremost pairs of pleopoda that exhibit 

 any considerable difference from those in the female. 



The Ist pair of antennæ (fig. 33) are relatively lar- 

 ger than in the female, having in particular the flagellum 

 more fully developed, and equal in length to the whole 

 peduncle. Moreover, the sensory appendices attached to 

 the latter årepresent in a mueh greater number, — viz. 13. 



The outer sexual appendages attached to the ventral 

 side of the last pedigerous segment, have the form (see 

 fig. 34) ot 2 cylindrical projections, issuing from a com- 

 mon base and beset with minute spikes, the said pro- 

 jections extending backward between the bases of the Ist 

 pair of pleopoda. Within the common base, are distinctly 

 seen the 2 converging vasa deferentia, each of which eli- 

 ters the corresponding projection, and terminates in a mi- 

 nute orifice on its obtuse point. 



The Ist pair of pleopoda (fig. 34) are characterized 

 by the outer plate exhibiting a peculiar bend at the base. 

 as also by the inner plate having. in proximity to the 

 base, on the outer border, a protuberance.» to which are 

 attached 3 strong non-ciliated bristles. 



Still greater is the divergence of the 2nd pair (fig. 

 35). The outer plate, namely, is here furnished with a 

 rather large, conically pointed appendix, terminating in 2 

 stiff bristles, attached to a strong ledge on the outer 

 margin, near the base. This pair acquire thereby, at the 

 first glance, the appearance of bearing 3 terminal plates. 



The peculiar structure of both these pairs of pleo- 

 poda must obviously stand in some relation to the act of 

 copulation ; indeed, something similar is met with in other 

 Isopod males. 



Colour, both in the male and female. a uniform light 

 greyish-yellow. without any darker shades. 



Length of the female 14""": the male is a trifle 

 longer. 



Occurrence and Distribution. — Specimens of the 

 species described above were collected at 5 different Sta- 

 tions, 4 located along the western slope of the outer Nor- 

 wegian banks, extending from Romsdalen to the North 

 Cape. the 5th (Stat. 4.S) in the open sea, east of Iceland; 



