87 



2 følgende Segmenter udtrukne i en tornformig tandet Foi - t- 

 sats, der er noget skjævt udadrettet. 4de Segment er det 

 største at' alle og viser oventil i Midten en dyb Længdefure, 

 hvorved dets dorsale Del bliver delt i 2 symmetriske Side- 

 felter. Sidste Porkropssegment er noget smalere end det 

 foregaaende, med den bagre Kant dybt udrandet og de til 

 liver Side af Udrandningen udgaaende laterale Fortsatser 

 betydelig længere end paa de 2 foregaaende Segmenter. 

 Paa Ventralsiden er (se Fig. 2) de 2 sidstnævnte Segmenter 

 ufuldstændige. idet Kropsvæggen her indtages af en hind. 

 ikke incrusteret Hud. der dog undertiden i Midten viser 2 

 symetriske forkalkede Plader. Helt bagtil bemærkes des- 

 udcn en kort halvmaaneformig buet Plade. der egentlig. 

 som af Prof. Dohrn forst paavist, 1 repræsenterer den ven- 

 trale Del af et særskilt Segment. Ved nøiere Undersøgelse 

 vil man ogsaa hegge MaTke til. at der mellem For- og 

 Bagkrop paa Rygsiden er indskudt en lignende smal Plade, 

 som den, der tindes mellem Hoved og Forkrop. Denne 

 Plade er at betragte som den dorsale Del at' samme Seg- 

 ment. Herved faar man altsaa uti det normale Antal For- 

 kropssegmenter, nemlig 7. bvoraf dog kun de 5 midterste 

 er fuldstændigt udviklede, idet det Iste delvis er gaaet op 

 i Hovedets Dannelse, medens det sidste. ikke blot er vanske 

 rudimentært, men endog mangler ethvert Spor af Lemmer. 



Bagkroppen er meget liden og smal, neppe indtagende 

 1 i af Totallængden og bestaar egentlig af b' Segmenter, 

 hvoraf dog det sidste er omformet paa en eiendommelig 

 Maade. dannede sammen med Halevedhængene en saakaldt 

 Halevifte. i Ligbed med bvad Tilfældet er hos høiere Cru- 

 staceer (Macrurer og Schizopoder). De 5 egentlige Bag- 

 kropssegmenter er ganske korte og af ens Udseende, med 

 tilspidsede og udadrettede Epimerer. der paa de bagerste 

 Segmenter synes at være dobbelte. Langs ad Rygsiden tindes 

 ni dobbelt Rad af korte tandformige Fortsatser, hvorved 

 hele denne Kropsdel i Gjennemsnit faar et kantet Ud- 

 seende. 



Øine mangler, i Modsætning til hvad Tilfældet er hos de 

 ovrige bekjendte Arter, ganske og aldeles, og Integumenterne 

 viser paa, det Sted, hvor disse ( )rganer skulde tindes, ikke 

 det mindste Spor af nogen Forandring, hverken hvad Farve 

 eller Structur angaar. 



De 2 Par Folere er fæstede tæt sammen ved de forreste 

 Sidehjorner af Hovedet, umiddelbart indenfor Supraorbital- 

 fortsatserne. De er forholdsvis smaa og intlbyrdes omtrent 

 a f ens Længde, men viser et noget forskjelligt Forhold af 

 de dem sammensættende Led. 



Iste Par Folere (Fig. 4), der er fæstede hge over det 

 2det Par, bestaar af et 3-leddet Skaft og en kort 5-leddet 

 Svobe. Af Skaftets Led er det sidste stærkt forhenget og 

 næsten saa langt som de 2 ovrige tilsammen. 2det Led 

 bærer ved Enden i den ene Kant 2 saakaldte Hørebørster. 



1 Untersuchungen iiber Arthropoden. 



arched in the middle. and having the posterior latera 

 corners, as in the 2 succeeding segments, drawn out to a 

 spiniform. dentate projection, taking a somewhat oblique, 

 outward course. The 4th segment is the largest of all. 

 and exhihits above. in the middle, a deeji. longitudinal sulens, 

 dividing the dorsal part into 2 symmetrical lateral areas. 

 The last segment of the anterior division is a trille nar- 

 rower than the preceding one, with its posterior margin 

 deeply emarginate, and having the lateral projections jutting 

 iorth from eitlier side of the emargination considerably 

 farther than on the 2 preceding segments. On the ventral 

 side (see fig. 2), the 2 last-mentioned segments are incom- 

 plete. the wall of the body consisting here of a soft, 

 non-incrusted pellicle, which. liowever. in some specimens, 

 exhihits 2 symmetrical. calcareous plates. Moreover, far 

 hehind, is observed a small Innate, arched plate, that. strictly. 

 as first pointed out by Professor Dohrn. 1 represents the 

 ventral part of a separate segment. On closer exam- 

 ination \\ ill also he detected, between the anterior and 

 posterior divisions of the body, inserted on the dorsal side. 

 a narrow plate, similar to that occurring between the 

 head and the trunk. This plate must he regarded as 

 the dorsal part of the same segment. Thus. wc have the 

 normal number of segments belonging to the anterior divi- 

 sion. viz. 7. hut of which the 5 median only are fully 

 developed, the first segment going in part to the formation 

 of the head. while the last is not only quite rudimenta r\ . 

 but fails even to exhibit the slightest trace of limbs. 



The posterior division of the body is verv small and 

 slender, measuring scarcely one-fourth of the total length; 

 it consists, strictly. of G segments, the last transformed in 

 a peculiar manner, constituting, as in more highly organized 

 Crustaceans (Macrurans and Schizopods), together with the 

 last pair of pleopods, a so-termed caudal fan. The 5 true 

 abdominal segments are quite short and uniform in appear- 

 ance, with pointed and outward-directed epimera. which. on 

 the posterior segments, would appear to be double. Along 

 the dorsal side. oocurs a double series of short. dentiform 

 projections, giving to the greater part of this division -of 

 the body an angulous appearance. 



Eyes entirely wanting, contrary to what is the case 

 in all other known species; and the integuments, where 

 these organs might be looked for, do not present a trace of 

 change. as regards eitlier colour or structure. 



The "_' pairs of antennæ are attached close together. 

 at the foremost lateral corners of the head. immediately 

 within the supraorbital projections. They are comparatively 

 small, and well-nigh uniform in length, hut differ somewhat 

 in relation to the joints composing theni. 



The Ist pair of antennæ (fig. 4). attached immediately 

 above the 2nd pair, consist of a three-jointed peduncle and 

 a short. tive-jointed tlagellum. Of the joints of the peduncle, 

 the last is very considerably produced, being almost as long 

 as the 2 otliers tåken together. The 2nd joint bears at 



Untersuchungen iiber Arthropoden 



