1 1 



af en kort. men temmelig tyk Stamme, til hvis Ende er 

 fæstet 2 ulige udviklede Grene. Den ydre af disse er 

 meget liden, smalt konisk og kun bestaaende af et enkelt 

 Led, livorimod den indre er betydelig stonv wj; saiiiinensat 

 af 2 tydeligt begrændsede Led, hvoraf det sidste paa Spidsen 

 bærer tiere særdeles lange og tynde, divergerende Borster. 



Den fttldt udviklede Hun (Fig. 11 og 12) er noget 

 mindre end Hunnen og i tiere Henseender forskjellig fra 

 samme. ■ 



Kropsformen er forholdsvis noget spinklere og Legemet 

 paa Midten ligesom indsnøret, idet de .'1 bagerste Forkrops- 

 segmenter, er kjendeligt smalere end saavel de foregaaende 

 som Bagkropssegmenterne. Disse sidste er betydelig kraf- 

 tigere udviklede end hos Hunnen, oventil stærkt hvælvede 

 og mangler ganske den ventrale Kjøl med sine tornformige 

 Fortsatser. Sidste Segment er dog forholdsvis mindre stærkt 

 opsvnlmet og gaar bagtil ud i en temmelig lang konisk 

 Spids. 



Iste Par Følere (se Fig. IS) er af et fra samme hos 

 Hunnen meget forskjelligt Udseende. De er betydelig større 

 og sammensatte af 7 tydeligt begrændsede Led. hvoraf de 

 2 tørste maa henregnes til Skaftet, de 5 sidste til Svoben. 

 Al Skaftets 2 Led er det Iste omtrent dobbelt saa stort 

 som det 2det: begge er af bred cylindrisk Form og fyldte 

 med stærke Muskelknipper. der tjener til at bevæge Svoben. 

 Denne sidste er noget længere end Skaftet og jevnt afsmal- 

 nende mod Enden. Dens 3 første Led er meget korte og 

 bærer ligesom det følgende i den ydre Kant et tæt Knippe 

 af klare, vifteformigt udbredte Sandsebørster ; sidste Led er 

 noget længere end det foregaaende og ved Spidsen forsynet 

 med en Del simple Børster. 



2det Par Polere viser derimod ingen bemærkelig For- 

 skjel fra samme hos Hunnen. 



Munddelene er. som hos de fleste Tanaidehanner, ufuld- 

 stændigt udviklede, og alene Kjæveføddernes Palpe af nor- 

 malt Udseende. 



I Foddernes Bygning er ingen væsentlig Afvigelse at 

 notere, og Saxfødderne, der bos enkelte til denne Familie 

 horende Former viser en saa paafaldende Forskjel hos begge 

 Kjøn, er her fuldkommen af ens Udseende som hos Hunnen 

 (se Fig. 12 og 14). 



Derimod viser Bagkroppens Vedhæng mere udprægede 

 Afvigelser. 



Buglemmerne (se Fig. 12 og ln) er saaledes her i 

 Modsætning til deres rudimentære Beskaffenhed hos Hunnen, 

 udviklede til kraftige Svommeredskaber og har i Overens- 

 stemmelse hermed Endepladerne hesat meil overordentlig 

 lange og stærke Fjærborster. 



Halevedhængene (Fig. l(i) er betydelig stærkere for- 

 hengede end hos Hunnen, og Grenene har hver 1 Led 

 flere end hos denne, idet den ydre ei- 2-leddet, den indre 

 3-leddet. 



Farven saavel hos Han som Hun er ensformig hvid 

 litresom hos de fleste til denne Trilms horende Former. 



are seen to project Ironi the posterior margin of the seg- 

 ment. They consist of a short. hut somewhat thick stem. 

 to the extremity of which are attached 2 unequally devel- 

 oped branches. The outer of these is very small, conically 

 slender, and consists of hut one joint, whereas the inner 

 branch is considerably larger, and composed of 2 distinctrj 

 detineil joints, the latter of which bears at the poinl severaJ 

 exceedingly long and slender. diverging bristles. 



The fully developed Muh (figs. 11. 12) is somewhat 

 smaller than the female, from which. in several respects, it 

 is found to differ. 



The body is relatively a trille more slender in lunn. 

 and in the middle. as it wcre. constricted. the .'1 posterior 

 pedigerous segments being perceptibly narrower than hoth 

 the anterior aud the abdominal segments. The latter are 

 nnich more powerfully developed than in the female, ex- 

 ceedingly arcuate above. as also without a trace of the 

 ventral keel and its spiniform projections. The last segment 

 is. however. comparativelv lesstumid, and projects posterior]) 

 into a long, conical point. 



The Ist pair of antennæ (see fig. IS) have a widely 

 different apparance from those in the female. They are 

 considerably larger, and composed of 7 distinctly deflned 

 joints, of which the 2 first must be regarded as helongiug 

 to the peduncle, the 5 last to the rlagelluni. The latter 

 somewhat exceeds the peduncle in lengtb. and tapers grad- 

 ually toward the end. Its 3 first joints are very short. 

 and bear, as does also the succeeding. on the outer margin, 

 a dense fascicle of pellucid. flabelliform-expanded sensor] 

 bristles; the last joint is somewhat longer than the preceding. 

 and furnished at the point with a numberof simple bristles. 



The 2nd pair of antennæ exhibit on the other hand 

 no conspicuous difference from those in the female. 



The oral appendages are. as in most Tana id males, 

 imperfectly developed. only the palp of the maxillipeds 

 being of normal appearance. 



ln the structure of the legs. there is no essentia] 

 deviation to record; and the chelipeds. which in several 

 forms of this family exhibit so striking a difference in the 

 two sexes, have precisely the same appearance as in the 

 female (see tigs. 12, 14). 



< )n the other hand. the abdominal appendages exhibit 

 more salient deviations. 



Thus. the ventral limbs (see tigs. 12. 15), in direct op- 

 position to their rudinientarv cliaracter in the female. are 

 developed as powerful natatory organs, aud have, in agree- 

 ment herewith, the terminal plates beset with remarkably 

 long and stiff, plumose bristles. 



The caudal appendages (fig. Pi) are much more elon- 

 gate than in the female. and the branches have each 1 

 joint more. the outer branch being two-jointed and the inner 

 three-jointed. 



Colour, alike in male and female. a uniform white, 

 as with most of the forms beloncins; to this tribe. 



