118 



2de1 Par Folen' (ibid.) er temmelig stærkt forlængede, 

 omtrent af Legemets halve Længde, og har Skiltets Led 

 simpelt cylindriske. Svøben er længere end Skaftet og sam- 

 mensal .-it' omtrent 1-1 korte Led. 



Munddelene kunde ikke paa det eneste forliggende 

 Exemplar nøi< re undersøges. 



Af Fødderne er alene Iste Par (se Fig. 25) ndviklet 

 til (ii i!» tv. Iskalier af en lignende Bygning som de 3 forreste 

 Par hos Glyptonotus. Derimod er alle de øvrige Par ægte 

 Gangfødder, med sidste Led simpelt cylindriskt og Ende- 

 kloen eanske kort samt forsynet med en secundær Tom. 



De klapformige Halevedhæng (se Fig. 26) er forholdsvis 

 mindre udviklede end hos foregaaende Slægt ogdækkerpaa 

 langt nær ikke hele Undersiden af Bagkroppen. De viser 

 over Midten en skraat lobende eller diagonal Kjol og har 

 ved Spidsen en enkelt, temmelig stor triangulær Endeplade. 



Farven var hos det levende Dyr temmelig mørk, næ- 

 sten chocoladefarvet, med enkelte uregelmæssige rødbrune 

 Shatteringer. Det undersøgte Individ havde desuden over 

 Midten af 2det Par Foleres Svøbe et meget iøinefaldende 

 smukt carminrødt Tværbaand. Hvorvidt dette Tværbaand 

 er characteristisk for Arten eller blot en individuel Eien- 

 dommelighed. maa overlades til fremtidige Dndersøgelser at 

 afgjøre. 



Længden af det undersøgte Exemplar var 14""". 



Forekomst og Udbredning. Det eneste erholdte Ex- 

 emplar. der var en fuldt udviklet Hun. optoges under Ex- 

 peditionens sidste Togt i Magdalenebay, en af iskoldt Vand 

 opfyldt Fjord paa Nordvestsiden af Spitsbergen, fra et Dyb 

 af 40—60 Favne. 



Arten har en temmelig vid Udbredning i de arktiske 

 Have og synes at være circumpolar. Foruden vedJSpits- 

 bergen er den observeret ved Nordamerikas Østkyst (New 

 England). Polarøerne, Alaschka og Behringsstrædet. Ifølge 

 Stuxberg forekommer den ogsaa ikke ualmindeligt i det 

 nordsibiriske Hav sammen med Glyptonotus Sabini og entomon. 



Tribus 4. Aséllota, Edw. 



Bemærkninger. Hos de herhen horende Former. 

 der maa betragtes som de mest typiske Isopoder, er Hale- 

 vedhængene terminale som hos Iste Tribus (chdifera) og 

 enten tvegrenede eller simple, men aldrig modificerede hverken 

 til en Halevifte eller til Klapper. Heller ikke er nogen 

 af Bagkropslemmerne saaledes som hos de foregaaende 

 Grupper uddannede til Svømmeredskaber, hvorimod det 



The 2nd pair of antenna? (ibid) are considerably elon- 

 gate. about half as long as the head, and have the joints 

 of the peduncle simple cylindric. The flagellum is longer 

 than the peduncle. aud composed of about 14 short joints. 



The oral appendages could not be submitted to a 

 closer examination in the solitary specimen secured. 



Of the legs. the Ist pair alone (see fig. 25) are 

 developed as prehensile organs, of a similar structure to 

 that exhibited by the 3 foremost pairs in Glyptonotus. On 

 the other hand. all the rest are true pereiopoda, having 

 the last joint simple cylindric and the terminal claw 

 exceedingly short. as also furnished with a secondary 

 spine. 



The valvular caudal appendages (see fig. 26) are com- 

 paratively less developed than in the preceding genus, not 

 covering by far the entire under-surface of the posterior 

 division of the body. Across the midclle, they exhiliit an 

 obliquely extending, or diagonal, carina, and have at the 

 point a single, rather large, triangular terminal plate. 



The colour in the living animal vas rather dark. 

 closely approximating that of chocolate, with a few irregular 

 reddish-brown shadings. The specimen examined had, 

 moreover, across the middle of the flagellum of the 2nd 

 pair of antennæ an exceedingly conspicuous transverse band, 

 of a brilliant carmine. Whether this transverse band be 

 characteristic of the species or a mere individual peculi- 

 arity, must be left for subsequent investigation to decide. 



Length of the specimen examined 14""". 



Occurrence and Distribution. — The solitary specimen 

 obtained, a fully developed female — wasbrought up on the 

 last cruise of the Expedition. from a depth of 40 — 60 

 fathoms, in Magdalena Bay. a fjord, filled with ice-cold 

 water, on the north-west coast of Spitzbergen. 



The species lias a rather extensive distribution through- 

 out the Arctic Seas, and would appear to be circumpolar. 

 Exclusive of Spitzbergen, it has been met with on the 

 east coast of North America (New England), off the Polar 

 Islands. Alaschka. and in Behring's Strålts. According to 

 Stuxberg, it occurs, too. and not infrequently , in the 

 North Siberian Sea. along with Glyptonotus Sabini, and 

 G. entomon. 



Tribus 4. Aséllota. Edw. 



Remarks. — The forms belonging to this division of 

 the Orustaeea, that Junquestionably must be regarded as 

 the most typical of Isopods, have the caudal appendages 

 terminal, as in the Ist tribe (chdifera), and either bifurcate 

 or simple, but never modified, either to form a caudal flabel- 

 lum or valvular organs. Nor do any of the abdominal 

 limbs, as in the preceding groups, occur in the form of 



