33 



Æggehinde (se Fig. 24 og 25) og ogsna uden stor Vanske- 

 lighed lod sig udpræparere og noiere undersøge (Fig. 26). 

 Det kunde herved med fuldkommen Sikkerhed constateres, 

 at Ungerne hos nærværende Slægt, uligt hvad Tilfældet er 

 hos de øvrige bekjendte Carider, gjennemgaar sin Forvand- 

 ling i selve Ægget og kommer til Verden som fuldkomne 

 Decapoder med fuldtallige Lemmer. Den noget afvigende 

 Habitus, som den af Ægget udpræparerede Unge viser fra 

 det voxne Dyr (se fig. 2G), beror væsentlig kun paa den 

 Omstændighed, at Følerne med sine Vedhæng endnu ikke 

 har indtaget sin normale fortilrettede Stilling, men er slaaede 

 tilbage langs ad Rygskjoldets Sider. Rimeligvis rettes disse 

 Lemmer allerede strax elter den normale Udklækning ud 

 i sin vanlige Stilling, og Ungen ligner da i alt væsentligt 

 fuldkommen det voxne Dyr. 



Forekomst og Udbredning. 4 vel vedligeholdte og 

 levende Exemplarer af denne vakre Caride blev under Ex- 

 peditionens sidste Togt optaget i Trawlnettet paa Stat. 295 

 fra det anselige Dyb af 1110 Favne. Dette er det eneste 

 Punkt, hvor vi under vor. Expedition har truffet den. Men 

 senere, efter Expeditionens Slut, er af R,. Collett fundet 

 Levningerne af 2 Exemplarer af samme Art i Ventrikelen 

 hos den mærkelige af ham beskrevne Dybvandsnsk, Rhodich- 

 thys regina Coll., der erholdtes paa den længere Yest be- 

 liggende Station 297 og fra et endnu betydeligere Dyb, 

 nemlig 1280 Favne. 



Begge de omtalte Stationer er beliggende i Havet 

 mellem Jan Mayen og Finmarken og tilhører den kolde 

 Area. hvoraf det med Sikkerhed tor sluttes, at nærværende 

 Art er en ægte høinordisk og arktisk Form. ligesom 'det 

 af de enorme Dyb, paa hvilke den er forefundet. fremgaar, 

 at den er en endnu mere udpræget Dybvandsform end nogen 

 af de ovrige Arter af Slægten. 



5. Bythocaris Payeri, (Heller). 



(Pl. III, F^o-. 27 1. 



Syn: Hippolyte Payeri, Heller, Crustaceen, Pycnogoniden und Tuni- 

 caten der K. K. Osterreich. -Ungar. Nordpol -Expedition, pag. '-'. 

 Pl. 1, Fig. 1—4. 



Artseharaeteristik. Rygskjoldets Kjol uden tydelig 

 Tand. Pandedelen lidet fremspringende, med den midterste 

 Tand ( Pandehornet) kun ubetydeligt 'længere end Side- 

 tænderne og ikke overragende Øinene. Disse sidste større 

 end bos foregaaende Art, kolleformige, med mørkt Pigment. 

 Iste Par Foleres indre Svøbe kun høist ubetydeligt Lengere 

 end den ydre. 2det Par Føleres Blad aflangt rhomboidalt, 

 mere end dobbelt saa langs som bredt, med Enden skjævt 

 afskaaret og forsynet med tydelige skjøndt korte Randborster; 



Den norske Nordhavsexpeditoin. G. O. s ; trs: Crustacea. 



the eggs and carefully examined (fig. 26). Hence, it could 

 be fully substantiated. tliat the young in this genus, contrary 

 to what is the case in all other known Caridians. undergo 

 their transformation in the egg itself, from which they 

 emerge as perfect Decapods, with the number of their limbs 

 complete. The soniewbat deviating habitus which the young 

 removed from the egg exhibit as compared with that of 

 the full-grown animal (see fig. 26). arises chiefly from the 

 antennæ. with their appendages. not yet having assumed 

 the normal, anteriorly directed position. but. contrariwise, 

 in their being folded back along the sides of the carapax. 

 Probably these parts assume their usual position immediately 

 after hatching, and the young then resemble in all essential 

 particulars the mature animal. 



Oceurrenee and Distribution. — Of this beautiful 

 Caridian, 4 living specimens. in a perfect state, were brought 

 up in the trawl, on the last cruise of the Expedition. at 

 Station 295. from the very considerable depth of 1110 

 fathoms. This is the only locality in which the species 

 was met with on the Norwegian North-Atlantic Expedition. 

 Subsequently, however, after the final return of the Ex- 

 pedition, Mr. R. Collett found the remains of 2 specimens 

 of the same species in the ventricle of the remarkable 

 deep-sea fish, Rhodichihys regina, Coll., described by that 

 naturalist; the fish was obtained at Station 297. lyingsome- 

 what farther west. and from a still greater depth. viz. 1280 

 fathoms. 



Both of the said Stations lay in the open sea. be- 

 tween Jan Mayen and Finmarken, a locality belonging to 

 the cold area, from which we may with certainty infer. 

 that the present species is a true Northern and Arctic 

 form; moreover, the enormous depth at which the animal 

 occurred shows it to be a still more decided deep-sea form 

 than any other species of the genus. 



5. Bythocaris Payeri, (Hellen. 



(Pl. III. fig. 27). 



Syn. Bippolytt Payeri, Holler. Crustaceen, Pycnogoniden und Tuui- 

 caten der K. K. Osterreich. -Ungar. Nordpol -Expedition. pag. 2, 

 Pl. 1. figs. 1—4. 



Speciflc Character. — Keel of carapax without any 

 distinctly developed tooth. Frontal area but slightly pro- 

 jecting, with the medial tooth (rostrum) scarcely at all 

 longer than the lateral teeth. and not jutting over the 

 eyes, which are larger than in the preceding species. 

 claviform. and coloured with a dark pigment. Inner 

 flagellum of Ist pair of antennæ but very little longer 

 than outer. Scale of 2nd pair of antennæ oblongo-rhom- 

 boidal, more than twice as long as broad. with the ex- 



