32 



med SpidseD aoget bueformigt fortilkrummet. Deres Byg- 

 ning er forøvrigt den sædvanlige. 



Bagkroppens Svømmevedhæng (Fig. 17 — 20) er vel 

 udviklede og som sædvanligt bestaaende af en tyk og musk- 

 uløs Basaldel og 2 (irene. Den indre af disse er paa Iste 

 Par (Fig. 17, særdeles kort af oval Form og langs Kanterne 

 tæl besat med divergerende Fjærbørster. Hos Hannerne 

 har denne Gren ise Fig. li 1 ) en noget mere uregelmæssig 

 Form end hos Hunnerne og er ved Enden forsynet med 

 et særegent smalt Appendix. Paa de øvrige Par (se Fig. 

 18) er denne Gren vel udviklet. af lancetdannet Form lige- 

 som den ydre og langs Kanterne besat med en enkelt Rad 

 af stærke Fjærbørster. hvortil endnu kommer et lidet smalt 

 cylindriskt Appendix, der er fæstet til den indre Kant foran 

 Midten. Paa 2det Par er hos Hannerne (se Fig. 20) dette 

 Appendix dobbelt. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 21) er stærkt for- 

 henget, betydelig hengere end sidste Segment, og temmelig 

 smalt, jevnt aftagende i Brede mod Spidsen. som er tvært 

 afkuttet og i Midten svagt, men tydeligt udrandet samt til 

 hver Side af Udrandingen bevæbnet med 2 særdeles korte 

 Torner (se Fig. 22). Langs Sidekanterne af Vedhænget 

 bemærkes endnu paa hver Side en Bad af 4 meget smaa 

 tandformige Fremspring ligesom en Del korte Borster. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 23), hvis korte Roddel 

 gaar ud i en stærk bagudrettet Fortsats, har Endepladerne 

 meget ulige udviklede. idet den indre er betydelig baade 

 kortere og smalere end den ydre. Denne sidste viser et 

 tydeligt afsat Endesegment og har den ydre Kant fuld- 

 kommen lige samt bagtil gaaende ud i en stærk tornformig 

 Fortsats. 



Farven er i levende Tilstand særdeles brillant. nemlig 

 overalt smukt morgenrod. noget intensere ved Enden af 

 hvert Bagkropssegment. Over Midten af Rygskjoldet be- 

 mærkes desuden et storre uregelmæssigt sadelformigt Felt 

 af en mørk blaalig Farve. Øinenes Pigment er. som oven- 

 for anført ganske lyst. opakt hvidt. og stikker mærkeligt af 

 mod de intensivt rodfarvede Øienstilke. Artsbeuævnelsen 

 Heucopis" er hentet herfra. 



Længden af det største erholdte Exemplar er. maalt 

 fra Enden af 2det Par Poleres Blad til Spidsen af det 

 midterste Halevedhæng 95""", en Størrelse der langt over- 

 gaar samme hos de ovrige bekjendte Arter af Slægten. 



Udvikling. Paa et af de indsamlede Exemplarer 

 fandtes under Bagkroppen fuldmoden Rogn. og jeg fik her- 

 ved Anledning til at anstille nogle Undersogelser over Ud- 

 viklingen. Allerede hos den forst opdagede Art. B. sim- 

 flitirostris, kavde Æggenes ualmindelige Storrelse været mig 

 paafaldende og ledet mig paa den Tanke, at dette maaske 

 kunde antyde en eiendommelig Udviklingsmaade hos nær- 

 værende Slægt. En lignende paafaldende Storrelse liavde 

 Æggene ogsaa hos det undersøgte Exemplar af den her 

 omhandlede Art (se Fig. 2). og heldigvis befandt de sig 

 her netop i det sidste Utviklingsstadium, saa at den ind- 

 sluttede Unge tydeligt kunde skimtes igjennem den tynde 



considerably larger than any of the others. and has a some- 

 what bow-shaped. anteriorly curving point. 



The natatory appendages of the ahdomen (figs. 17 — 20) 

 are well developed. consisting as usual of a thick and muscular 

 basal portion and 2 branches. The inner of these branches 

 is on the Ist pair exceedingly short. and densely heset along 

 the margins with diverging, plumose bristles. In the males, 

 this branch (see fig. 19) has a somewhat more irregular 

 form than in the females, and is furnished at the extremity 

 with a peculiar, narrow appendix. On the other pairs (see 

 fig. 18). this branch is well developed. lanceolate in form. 

 like the outer. and beset along the margins with a single 

 series of strong. plumose bristles, as also provided with a 

 small, narrow. cylindric appendage. attached. anterior to 

 the middle, on the inner margin. In the males (see fig. 

 20), the 2nd pair have this appendix double. 



The telson (fig. 21) is greatly prolonged, considerably 

 longer than the terminal segment, and rather narrow. gradu- 

 ally diminishing in breadth toward the point. which is 

 abruptly truncatc, and in the middle slightly. but distinctly. 

 emarginate, as also. on either side of the emargination. 

 armed with 2 exceedingly short spines (see fig. 2*2). Along 

 the lateral borders of the telson are observed on either side 

 a row of 4 extremely small, dentiform projections, together 

 with a number of short bristles. 



The exterior caudal appendages (fig. 23). whose short 

 basal part extends as a strong, posteriorly directed projec- 

 tion. have the terminal plates very unequally developed. the 

 inner one being alike shorter and narrower than the outer. 

 The latter plate exhibits a distinctly developed terminal 

 segment, and has its outer margin perfectly straight, ex- 

 tending posteriorly as a strong, spiniform projection. 



Coloitr, in a living state, exceedingly hrilliant. every- 

 where a magniricent rosy red. a trine more intense at the 

 end of each segment of the posterior division of the body. 

 Extending across the middle of the carapax. is observed 

 moreover a large, irregular. saddle-shaped area, of a dark- 

 bluish colour. The ocular pigment is, as stated above. 

 wholly eolourless. viz. an opaque white, and forms a striking 

 contrast to the intensely red-coloured eye-stalks. The generic 

 appellation "leucopis" is tåken from the said characteristic. 



Length of the largest specimen, measured from the 

 end of the scale of the 2nd pair of antennæ to the point 

 of the telson. 05""". a size very considerably exceeding that 

 observed in any other species of the genus. 



Development. -- In one of the specimens collected. 

 mature roe was found beneath the abdomen, which afforded 

 opportunity of examining the development of the animal. 

 On the discovery of the first species, B. simplicirostris, I 

 bad been struck by the unusual size of the eggs, and led 

 to surmise that possibly it might indicate a peculiar mode 

 of development in the present genus. The size of the eggs 

 was équally striking in the specimen I examined of the species 

 treated of here isee iig. 2): fortunately. too. they bad reaclied 

 the last stage of development; and hence the brood could 

 be distinctly discerned through the delicate membrane (see 

 figs. 24. 25). as also without great difficulty removed from 



