235 



Messina. Formlen ved den langt betydeligere Størrelse 

 skiller nærværende Art sig blandt andet ved Pandehornets 

 Form. ved det nedentil særdeles stærkt pukkelformigt frem- 

 springende Iste Bagkropssegment hos Hunnen samt ved 

 Bygningen af Hannens bagre Fodpar (Grribefødderne). Det 

 kjølformige Fremspring, sum tindes nedentil mellom sidste 

 Par Kjævefødder og Iste Fodpar og som har givet Anled- 

 ning til den af Moebius foreslaaede Artsbenævnelse, er 

 noget, der ikke er eiendommeligt for nuværende Art. men 

 som den deler med de fleste Calanider. 



Beskrivelse af Hunnen. Legemet viser ise Pl. XIX, 

 Fig. 1 og 2) som hos alle Calanoider en meget skarp Ad- 

 skillelse mellem For- og Bagkrop. Forkroppen er af aflang 

 eller miget tendannet Form, omtrent 3 (-range saa langsom 

 bred og afsmalnes stærkt mud den forreste Ende. mindre 

 mod den bagerste. Den bestaar kun af 4 tydeligt be- 

 grændsede Segmenter; idet tie 2 sidste er sammenvoxede 

 med hinanden. Det forreste Segment, der er længere 

 end de øvrige tilsammen og i sig indbefatter det Iste fod- 

 I neiende Segment, ender fortil med et næsten lige fortil- 

 rettet. skarpt tilspidset Fremspring eller Pandehorn. Paa 

 den øvre Side af dette sees (Fig. 3) en ubetydelig, neppe 

 mærkelig Afsats, hvortil er fæstet 2 kurte Horster. Hos 

 den middelhavske Form er derimod denne Afsats ud- 

 trukket til en stærk tornformig Fortsats af et lignende 

 Udseende som det egentlige Rostrum. Sidste Forkrops- 

 seginent er som sædvanlig i Midten dybt udrandet og gaar 

 til hver Side ud i en stumpt tilrundet med tætte Haar 

 besat bagudrettet Lap. Éagkroppen er neppe halvt saa 

 lang som Forkroppen og overalt tint laadden af korte 

 Haar eller Smaapigge, der ganske synes at mangle paa 

 Forkroppen. Den bestaar af 4 Segmenter foruden de 2 

 Halevedhæng (Furca). Af disse er det Iste betydelig større 

 end nogen af de øvrige og danner nedentil foran Midten 

 et stærkt pukkelformigt Fremspring, paa hvilket Kjønsaab- 

 ningen er beliggende og hvortil den enkle Æggesæk og 

 ofte 2 eller tiere Spermatophorer er fæstede. De 2 folgende 

 Segmenter er simpelt cylindriske og indbyrdes omtrent af 

 ens Længde, hvorimod det 4de er særdeles kort og derfor 

 let at overse. Ved dets Ende lindes oventil Analaabningen. 



Halevedhængene eller den saakaldte Furca (Fig. 13), er 

 ganske korte, neppe dobbelt saa lange som brede og i Enden 

 skraat afskaarne i Retningen udenfra indad. Til særegne 

 Afsatser er fæstede 4 stærke. i Kanterne tæt og temmelig 

 grovt cilierede eller fjærdannede Halebørster. Af disse ei' de 

 2 yderste og den inderste næsten indbyrdes af ens Længde. 

 hvorimod den næstinderste er mere end dobbelt saa lang. 

 Foruden disse egentlige Halebørster, der hos det levende 

 Dyr viser et overordentlig pragtfuldt Udseende ved det vex- 

 lende regnbuefarvede Skjær, som Cilierne frembyder, sees 

 tæt over den vderste en ganske kort ucilieret Børste, samt 



myself at Messina. Lot alone its tar greater size. tLe 

 present speeies is distinguished aniong other characteristics 

 by the form of the rostrum, by the Ist abdominal segment 

 in the female jutting forth below with an exceedingly prom- 

 inent liunch, and by the structure ul' the posterior pair of 

 legs in the male (prehensile). The keel-shaped projection 

 occurring below between the last pair ol' maxillipeds aud 

 the Ist pair ol' legs. and that gave rise to the specific 



designation proposed bj Moebius, is nowise peculiar to the 



present speeies. sharing as it (loes the said character with 

 must other < 'alanidæ. 



Deseription of the Female. — The body exhibits 



(see Pl. XTX. hgs. 1. 2). as in all Calanoidea, a very 

 distinct separation between the anterior and posterior divi- 

 siuns. The anterior division is oblong or rather some- 

 what fusiform, about 3 times as long as broad, and tapers 

 rapidly toward the anterior end. less so toward the pos- 

 terior. It eonsists of hut 4 distinctlj defined segments, 

 the 2 last lieing eonnate. The foremost segment, which 

 is longer than all the others tåken together and comprises 

 the Ist pedigerous segment, terminates anteriorly in a 

 well-nigh straight, anterior -directed, acute projection, or 

 rostrum. On the upper face of this projection. can be 

 observed (fig. 3) a minute. scarcely appreciable ledge, to 

 which are affixed 2 short luistles. In the Mediterranean 

 form. on the other hand. this ledge is drawn out as a 

 strong. spiniform prolation, similar in appearance to the 

 true rostrum. The last thoracic segment occurs, as usual, 

 deeply emarginate in the middle. projecting on either side 

 as an obtusely rounded, posterior -directed lobe, densely 

 covered with hair. The posterior division of the body is 

 scarcely half as long as the anterior, and everywhere clothed 

 with short hairs or delicate, diminutive spikes, wanting 

 entirely, it would seem, on the latter. It eonsists of 4 

 segments, exclusive of the 2 caudal appendages (furca). 

 Of these, the Ist is considerably larger than either of the 

 others. and constitutes below. anterior to the middle. a 

 strong. hunched prolation. on which the generative orifice 

 is located. and to which the single ovisac. as also, frequ- 

 ently. 2 or more spermatophores, occur attached. The 2 

 sueceeding segments are simple cylindric, and about equal 

 in lengt h. whereas the 4th is exceedingly short. and may 

 therefore be easily overlooked. At the end. above. is seen 

 the anal opening. 



The caudal appendages, or the so-called furca (fig. 13), 

 are quite short. scarcely twice as long as broad, and obliquely 

 truncate at the extremity, from without to within. Affixed to 

 special ledges. occur 4 strong caudal bristles, densely and rather 

 coarsely ciliate along the margins — or plumous. Of these 

 bristles, the 2 outermost and the innermost are well-nigh 

 equal in length, whereas that next to the innermost is more 

 than twice as long. Exclusive of the said, strictly caudal 

 bristles, which, in the living animal, exhibit a most gorgeous 

 colouring, produced by the shifting prismatic tints of the 

 ciliæ. are seen. close above the outermost. a very short 



30* 



