242 



betydelig større end den halve Længde. Apex er forholdsvis 

 kun lidet fremspringende og udgaar nedenunder Kropsaxen 

 eller i nogenhmde lige Flugt med Aabningsranden (margo 

 occludens). Som sædvanlig dækkes Capitulum af 14 Kalk- 

 stykker eller Valvler, 2 uparrede og 6 parrede. De er 

 alle tydeligt begrændsede og skilte ved smale mellemliggende 

 Hudstriber. Overfladen af Valvlerne er næsten ganske glat, 

 eller kun forsynet med svagt udprægede coneentriske og 

 endnu utydeligere radiære Striber. 



Kjolen (carina), der dannes af den dorsale uparrede 

 Valvel. er vel udviklet og temmelig hoi samt viser sig 

 tydeligt at beståa af 5 med hverandre fast forbundne Stykker, 

 ei smalt uparret i Midten (tectum) og 2 parrede Sidestykker 

 (parietas og intra-parietas). Den er i sit ydre Parti stærkt 

 vinkelformigt bøiet. med en tydeligt udpræget Umbo, der 

 paa Grund af Apex's Korthed ligger nærmere denne end 

 Basis af Capitulum. 



Tergalstykkerne (terga), der tilsammen danner den 

 saakaldte Apex, er af smal uligesidet triangulær Form. med 

 Aabningsranden (margo occludens) betydelig kortere end 

 nogen af de 2 øvrige. Den dorsale spidst udløbende Ende 

 af disse Stykker ligger indkilet mellem Kjolen og de ovre 

 Sidestykker. 



Skjoldene (seuta), der til hver Side begrændser det 

 nedre Parti af Skallens Aabning, er af uregelmæssig fir- 

 kantet Form og uden nogen tydeligt udpræget Umbo. Af 

 de 4 Sider er den frie mod Skallens Aabning vendte 

 længst, de 3 øvrige næsten af ens Længde. 



De øvre Sidestykker (latera superiora), der omtrent 

 indtager Midten af Capitulums Sider og fortiden af de oven- 

 nævnte Valvler tillige begrændses af 2 af Basalstykkerne, 

 er vistnok mindre end Skjoldene, men neppe smalere, skjævt 

 5-kantede og forsynede med en meget tydelig subcentral 

 Umbo. 



De basale Sidestykker, der umiddelbart stoder op til 

 Stilken, danner tilsammen en Tværrad, der indtager hele 

 Capitulums Brede og skiller sig fra hverandre baade i Stør- 

 relse og Form. De dorsale Stykker (latera carinaliai. der 

 omfatter mellem sig den basale Del af Kjolen, er storst 

 og af en noget uregelmæssig aflang Form, med det basale 

 Hjørne noget fremspringende og opadkrummet. De midterste 

 Basalstykker (latera infero-mediana) er 5-kantede. omtrent 

 lige brede ved Basis som ved Apex, der dannes af de 2 

 korteste Sider. De ventrale Basalstykker (latera rostralia) 

 er uregelmæssigt 4-kantede, med den basale Side kortest, 

 den apicale Lengst. 



Rostrum (se Fig. 2), der danner den ventrale uparrede 

 Valvel og ligger indkilet mellem de 2 ventrale Basalstykker, 

 er vistnok den mindste af alle Valvlerne, men dog betydelig 

 større end hos Sc. vulgare, hvor det er ganske og aldeles 

 rudimentært. Af Form er det pyramidalt eller kiledannet, 

 bredest ved Basis og jevnt afsmalnende mod Spidsen, der 

 rækker til Enden af de ventrale Basalstykker og begrændser 

 Skalaabningen i Midten. 



towards the extremity, with the breadth considerably ex- 



ceeding half the length. The apex, projecting comparatively 

 but little, juts out beneath the axis of the body, orwell-nigh 

 in a line with the oceluding margin (margo occludens). As 

 usual, the capitulum is covered by 14 calcareous segments, 

 or valves, 2 odd and 6 even. They are all distinctly marked 

 off, and separated by narrow intervening cutaneous strips. 

 The surface of the valves is almost entirely smooth, or 

 exhibits merely faint concentric lines and still more indis- 

 tinct radial striæ. 



The keel (carina). formed by the odd dorsal valve, 

 is vell developed. and rather high, as also distinctly seen 

 to consist of 5 segments, firmly connected together, viz. — 

 a narrow. odd segment in the middle (tectum) and 2 even 

 lateral segments (parietas and intra-parietas). Its outer 

 part exhibits a sharp angular bend, with a prominent umbo, 

 which, owing to the shortness of the apex. lies riearer to 

 the latter than to the base of the capitulum. 



The tergal segments (terga), forming together the so- 

 called apex, bas a narrow, inequilateral-triangular form, 

 with the oceluding margin (margo occludens) considerably 

 shorter than either of the 2 others. The dorsal, acutely 

 protruding extremity of these segments, lies wedged in be- 

 tween the keel and the upper lateral segments. 



The shields (seuta), which. on either side. limit the 

 lower part of the opening in the shell, have an irregular- 

 quadratie form. without any distinctly prominent umbo. Of 

 the 4 sides, that occurring free and turned towards the 

 opening in the shell is longest. the remaining 3 are well- 

 nigli equal in length. 



The upper lateral segments (latera superiora). occupy- 

 ing about the middle of the sides of the capitulum and 

 defined, exclusive of the 1 forementioned valves, also by 2 of 

 the basal, are indeed smaller than the shields. but scarcely 

 narrower, oblique-pentagonal in form. and furnished with 

 a well-marked subcentraJ umbo. 



The basal lateral segments, adjoining the peduncle, 

 constitute a transverse series, occupying the entire breadth 

 of the capitulum. and differ alike in size and in form. The 

 dorsal segments (latera carinalia), which embrace the basal 

 part of the keel, are largest, and of a somewhat irregular- 

 oblong form, with the basal corner slightly projected and 

 curving upward. The median basal segments (latera infero- 

 mediana) are pentagonal, about equally broad at the base 

 and at the apex, with the latter formed by the 2 shortest of 

 the sides. The ventral basal segments (latera rostralia) 

 are irregular-quadratic, having the basal side the shorter, the 

 apical the longer. 



The rostrum (see fig. 2), that forms the ventral odd 

 valve, and lies wedged in between the 2 ventral basal seg- 

 ments, is indeed the smallest valve of all, but nevertheless 

 considerably larger than the corresponding part in Sc. wd- 

 gare, which occurs quite rudimentary. In form. the rostrum 

 is pyramidal or wedge-shaped, broadest at the base, and 

 tapers gradually toward the point, that reaches the ex- 

 tremity of the ventral basal segments and defines the open- 

 ing of the shell in the middle. 



