162 



43. Harpinia serrata. G. 0. Sårs, n. sp. 



l Pl. XIII, Fig. 8, 8 «—,0. 

 Harp i, H. i). Sårs. ('rust. & Pycnog. nova etc., No. 21. 



Artscharacteristik. Legemet kort og tykt. med tem- 

 melig store Epimerer. Hovedet oventil stærkt hvælvet, med 

 Pandepladen aoget aedadkruminet. De 3 forreste Bagkrops- 



3die Bagkropssegments Sideplader er bagtil udtrukne 

 i en usædvanlig stærkt udviklet, skarp, opadkrummet bage- 

 formig Portsats, ovenfor hvilken er tæstet en RadafFjær- 

 børster (se Fig. 7 g). De bagre Segmenter er oventil jevnt 

 hvælvede aden nogen Kjøl eller pukkelformige Fremspring. 



(line mangler ganske ligesom hus de foregaaende Arter. 



Følerne Fig. 7 a — b) er mindre robuste end hos de 



■l foregaaende Arter, forøvrigt af den sædvanlige Bygning. 



De 2 første Fodpar (Fig. 7 c) har Haanden af regel- 

 mæssig oval Form, med Griberanden temmelig skråa og 

 bagti] begrændset af et tydeligt Fremspring, der omtrent 

 ligger lige langt fra Basis som fra Spidsen af Haanden. og 

 er bevæbnet med den sædvanlige Torn. 



6te Fodpar (se Fig. 7) er forholdsvis noget mindre 

 forlænget og svagere bygget end hos de 2 foregaaende Arter 

 og har sidste Led neppe længere ond det foregaaende. 



Sidste Fodpar (Fig. 7 d) udmærker sig i hoi Grad 

 ved Hofteleddets eiendommelige Form. Dette er forholdsvis 

 betydelig mindre end hos de øvrige Arter og har det nedre 

 bagre Hjørne udtrukket i en skarp dolkformig Fortsats, dor 

 er rettet lige bagud og oventil ved et lidet Indsnit er skarpt 

 begrændset fra den kun svagt buede bagre Rand: nedentil 

 viser denne Fortsats 2 korte Saugtakker. 



Bagkroppens Vedhæng ligner meget samme hos H. 



itli//**/, dog med don Forskjel, at Halevedhænget (Fig. 7/) 

 er dybere kløftet. 



Farven er don sædvanlige ensformig graahvide, her 

 imidlertid noget moro gjennemsigtig. 



Længden synes ikke at overskride -V"". 



Forekomst og Udbredning. Nbgle faa Exemplarer 

 af denne distincte Art er under Expeditionen indsamlede 

 paa 2 forskjellige Stationer, den ene (St. 200) beliggende 

 i Havet XV af Finmarken. Dybden 620 Favne, don 2den 

 (St. 262) Hge Øst af Vardø, Dybden 148 Favne. Da ial- 

 fald den ene af disse Stationer tilhører den kolde Area og 

 den anden tilhører det i sin Fauna idethele arktiske Østhav, 

 maa Arten vistnok ansees for at være af høinordisk Op- 

 rindelse. 



The lateral plates of the 3rd abdominal segment are 

 drawn out posteriorly to a remarkably strong-developed, 

 sharp, upward-curving, hook-shaped projection, abovewhich 

 extend a series of plumous bristles (see fig. 7 g). The 

 posterior segments are uniformly arched above, without 

 any keel or hunched projection. 



Xo trace of eyes, as in the preceding species. 



The antenna» (figs. 7 a — b) are loss robust than in 

 the 2 preceding species, but, for the rost. of the usual 

 structure. 



The 2 anterior pairs of legs (fig. 7 c) have the hand 

 of a regular oval form. with the palmar margin rather 

 oblique and defined posteriorly by a distinct projection. 

 placed about as far from the base as from the point of 

 the hand. and bearing the usual spine. 



The 6th pair of legs (see fig. 7) occur relatively some- 

 what loss produced and more feeble in structure than are 

 those of the 2 foregoing species. having also the terminal 

 articulation scarcely at all longer than the preceding. 



The last pair of legs (fig. 7 d) are highly charac- 

 terized by the peculiar form of the basal joint, which is 

 relatively much smaller than in the other species. and has 

 the lower posterior corner jutting out as a sharp, dagger- 

 shaped projection, directed straight backwards, and sharply 

 defined above. by a small incision, from the faintly arcuate 

 posterior margin: below, this projection exhibits 2 short 

 teeth. 



The abdominal appendage presents very considerable 

 resemblance to that in H. abyssi, saving however that the 

 telson (fig. 7 /) is more deeply cleffc. 



Colour, as usual. a uniform greyish-white — in this 

 animal, however. somewhat more translucent. 



Length apparently not exceeding 5 



Occurrenee and Distribution. — A few examples of 



this distinct species were collected on the Expedition. at 

 2 different Stations, one Stat. 200) in the sea north-west 

 of Finmark, depth 620 fathoms, the other (Stat. 262) due 

 east of Vardø, depth 148 fathoms. One. at least, of those 

 Stations having hoen in the eold area. and the other in the 

 Barents' Sea, a tract of ocean on the whole essentiallj 

 polar as regards its Fauna, the present form is unques- 

 tionablv of Arctic origin. 



43. Harpinia serrata. G. G. Sårs. n. sp. 



i Pl. XIII, Hgs. 8, 8 a—,l). 

 Harpinia serrata, G. O. Sårs, ('rust. & Pycnog. nova .-te. No. 21. 



Speciflc Charaeter. — Body short and thick. with 

 rather large epimera. Head strongly arched above. with 

 frontal plate curving slightly downward. The 3 anterior 



