15 



3 bagerste Par. Flere uregelmæssig kugleformige ydre 



Ægmasser tilstede hos Hannen. 



Bemærkninger. Denne Slægt skiller sig, som det 

 vil sees. i mange Henseender meget væsentligt fra foregaa- 

 ende, og det er egentlig kun i\i-n fuldstændige Mangel af 

 Saxlemmer og Polere, der har ledet til at man ialminde- 

 lighed henfører den til samme Familie som Slægten Pyc- 

 nogonwm. Naar afsees fra denne, for begge Slægter fælles 

 Charaeter. synes nærværende Slægt i Virkeligheden at 

 slutte sig nærmere til de til følgende Familie, PhoxichUidiidæ, 

 horende Former. Jeg rinder det derfor meget sandsynligt, 

 at man. naar tiere Slægter og Arter bliver kjendte, vil tinde 

 det nodvendigt at opstille for denne Slægt en egen Familie. 

 Der er af forskjellige Autores opfort en hel Del Arter af 

 nærværende Slægt; men det er meget langt fra, at disse 

 formentlige Arter er tilstrækkelig skarpt distingverede fra 

 hverandre, og jeg anser det derfor for rimeligt, at deres 

 Tal vil blive betydelig reduceret. Under disse Omstændig- 

 heder vil en fornyet, udførlig Beskrivelse af den i de nor- 

 diske Have forekommende Art neppe befindes at være 

 overflødig. 



3. Phoxichilus spinosus, (Mont.). 



(Pl. I. Fig. :i, a— g). 



PhaUangium spinosum, Montagu, Transact. Linn. Soc. Lon- 

 don, Vol. IX, p. 100, Pl. V, fig. 7. 

 Phoxichilus spinosus, Johnstqn, Mag. ofZool. & Botany, I, 



p. 377. 



Krøyer, Nat. Tidsskr., ny Række, I, 



p. 125. 



Gaimards Voyage Scandinavie, Pl. 35 



Fig. 1, a-f. 



„ Goodsir. Ann. Nat. Hist. Vol. 14, p. 



2, Pl. 1, rig. 3—5. 

 ? Endeis gracilis, Philippi, Arch. f. Nat. Jahrg. 9, Bd. 1. 

 ? Phoxichilus inermis, Eesse, Ann. d. Sei. Nat. Zool. VII, 



p. 199. 

 ? Phoxichilus lævis, Grube, Mitli. iiber St. Malo und Ros- 



coff, p. 31 & 50. Tab. 1, Fig. 1. le, 

 ? Phoxichilus vulgaris, Dohrn, die Pantopoden des Golfes 



von Neapel; p. 169, Tab. X. Fig. 6; Tab. X a, Fig. 



16—20; Tab. XI, Fig. 1—10, 12, 13, 16—27. 

 Phoxichilus spinosus, Hoek, Nouvelles études sur les Pyc- 



nogonides, p. 518, Pl. XXVIII, Fig. 33. 

 „ .. G, O. Sårs, Pycnogonidea borealia & 



arctica, No. 3. 



Artscharaeter. Legemet smalt cylindriskt, med Side- 

 fortsatserne vidt adskilte og omtrent saa lange som Lege- 

 met er bredt, enhver ved Enden oventil forsynet med et 

 tandformigt Fremspring. Hovedsegmentet neppe længere 



auxiliary claws. The generative openings in the female 

 occur on the 2nd coxaJ joint of each Leg, in the male on the 

 3 posterior pairs only. Numerous irregular globe-shaped 

 outer egg-masses in the male. 



Remark8. — This genus is. as will appear, in many 

 respects verv essentially distinguished from the preeeding. 

 and indeed the total absence of chelifori and palps has 

 alone led to its being generally classed under the same 

 family as the genus Pycnogonum. Nay, apart from this 

 charaeter, common to botli genera, the present genus 

 would seeni to appri ixinia t. > more closely the forms of the 

 next family, PhoxichUidiidæ. Hence, when a greater num- 

 ber of genera and species shall have become known, it 

 will. I certainly think, prove necessary to establish a se- 

 parate family for this genus. Many species belonging to 

 the present genus have beeri instituted by different authors ; 

 hut these species are far from being defined with sufficient 

 precision, and I regard therefore as highly probable thai 

 a considerable reduction will be made in their number. 

 1'uder these eircuinstances, to deseribe anew and in detail 

 the species occurring in the Northern Seas is hardly su- 

 perfluous. 



3. Phoxichilus spinosus, (Mont). 



(Pl. I, fig. 3, a— g). 



PhaUangium spinosum, Montagu, Transact. Linn. Loe. Lon- 

 don. Vol. IX, p. 100, Pl. V, fig. 7. 

 Phoxichilus spinosus, Johnston, Mag. of Zool. & Botany. 

 I, p. 377. 



„ Krøyer, Nat. Tidsskr., Ny Række, I, 



p. 125. 



„ Gaimard, Voyage en Scandinavie, Pl. 



:;:>. rig. i, a— f 



Goodsir, Ann. Nat. Hist.. Vol. 14. p. 2, 



Pl. 1, rigs. 3—5. 

 ? Endeis gracilis, Philippi, Arch. f. Nat. Jahrg. 9. Bd. 1. 

 ? Phoxichilus inermis, Hes S e. Ann. d. Sei. Nat. Zool. 



VII. p. 199. 

 ? Phoxichilus lævis, Grube, Mitth. iiber St. Malo und 



Roscoff, p. 31 & 5D, Tab. 1, fig. 1, 1 c. 

 ? Phoxichilus vulgaris, Dohrn, Die Pantopoden des Golfes 



von Xeapel; p. 169, Tab. X, fig. 6; Tab. X a, fig. 



16—20; Tab. XI, fig. I— 10, 12, 13, 16—27. 

 Phoxichilus spinosus, Hoek. Nouvelles études sur les Pye- 



nogonides, p. 518, Pl. XXVIII, fig. 33. 

 „ ■ .. G. 0. Sårs, Pycnogonidea borealia & 



arctica. Xo. 3. 



Specific Charaeter. - - Body slender-cylindrical. with 

 the lateral processes wide apart and about as long as the 

 body is broad, each furnished at the extremity above with 

 a dentiform projection. Cephalic segment hardly longer 



