28 



Børster, der navnlig ved Enden af Leddene er tydelige og 

 temmelig lange. Laarleddet er ogsaa her det største og 

 hos den fuldt udviklede Hun temmelig opblæst paa Grund 

 af de sig i dets indre udviklende Æg; det har ved Enden paa 

 Ydersiden et lidet knudeformigt, med en længere Børste 

 besat Fremspring. De 2 Lægled er indbyrdes omtrent af 

 ens Længde, og ih j t sidste af dem har i nogen Afstand fra 

 Spidsen i Yderkanten en usædvanlig lang og tynd Børste, 

 fæstet til et knudeformigt Fremspring (se Fig. 2 h). Tar- 

 salleddet (ibid.) er meget lidet og som hos foregaaende 

 Skegt særdeles bevægeligt forbundet med foregaaende Led. 

 1 lei er af trekantet Form og gaar saavel paa den indre 

 smu ydre Side ud i et vinkelformigt Hjorne. Fodleddet 

 er forholdsvis smalt og stærkt krummet, med Yderkanten 

 besat med en regelmæssig Rad af fine Børster. Inderkan- 

 ten springer frem ved Basis i Form af en smalt tilrundet 

 pladeformig Udvidning, hvortil er fæstet 2 stærke, fortil 

 krummede Torner og umiddelbart foran dem en Del simple 

 Børster. Langs den øvrige, jevnt indbugtede Del af Inder- 

 kanten tindes bagtil en Rad af 6 meget smaa fortil krum- 

 mede Torner, hvorpaa folger en sammenhængende klar 

 Chitinplade. til Siderne af hvilken staar nogle faa fine 

 Børster. Endekloen er særdeles lang. næsten af Fodled- 

 dets Længde, leformig, og kau med Spidsen hoies ind mod 

 den basale Udvidning af Inderkanten. Bikloerne er yderst 

 smaa og rudimentære, og rager ikke frem foran Ende- 

 kloens Yderkant, hvorfor de meget let kan oversees. Hos 

 Bannerne er Gangfødderne (Fig. 2 i) udmærkede derved. 

 at 2det Hofteled gaar ved Enden ud i en temmelig stærkt 

 fremspringende, noget konisk, med Borster besat Fortsats, 

 paa hvis Ende Kjønsaabningen har sin Plads. Desuden 

 har Laarleddet foran Midten i Yderkanten en til et smalt 

 Ror uddraget Fortsats (se ogsaa Fig. 2 k). der indehplder 

 Mumlingen for den saakaldte Kitkjærtel. ved hvis Secret 

 Æggene sammenkittes og fæstes til de falske Fødder. 



Integumenterne er temmelig tynde og gjennemsigtige, 

 med mindre tydeligt udpræget Skulptur. 



De til de falske Fødder hos Hannen festede ydre 

 Æginasser (se Fig. 2 b) er som hos foregaaende Skegt tal- 

 rige og a f kugledannet Form. men Æggene forholdsvis 

 betydelig større. 



Farven er ialmindelighed hvidagtig. liilt spillende i 

 det gronlige. 



Forekomst. Jeg har tåget denne Art i sture Mæng- 

 der paa et Par Punkter ved vor Sydkyst, Risøer og Aren- 

 dal, hvor den forekom paa 6 — 12 F. D.. Mudderbund. 

 Rimeligvis forefindes den ogsaa langs vor hele Vestkyst, 

 men er paa Grund af sin ringe Størrelse Og lidet iøinefal- 

 dende Farve, hidtil bleven overseet. Det nordligste, jeg 

 har truffet den. er ved Tjøtø i Nordland. 



Udbredning. 1 Modsætning til Phoxichilidium femo- 

 Iniii suas denne Art at være en udpræget sydlig Form. 



scattered bristles, distinct and rather long, more especially 

 at the end of the joints. Also in this animal the femoral 

 joint is kargest, and in the fully developed female rather 

 dilated. by reason of the eggs developing within; at the 

 extremity, on the miter surface. it has a small, nodular 

 projection, bearing a longish bristle. The 2 tibial joints 

 are of about equal length, and the ultimate one has. 

 at some distance from the point, on the outer margin, an 

 unusually long and delicate bristle. attaehed to a nodular 

 projection (see fig. 2 h). The tarsal joint (ibid.) is ex- 

 tremely small and. as in the preceding genus, very flexibly 

 articulated with the preceding joint. Its form is triangular, 

 and alike on the inner and the outer side it passes into an 

 angular corner. The propodal joint is comparatively slender 

 and stronglv curved, with the outer margin beset with a 

 regular series of delicate bristles. The inner margin pro- 

 jeets at the base in the form of a narrow. rounded, lamel- 

 lar expansion, to which are attaehed 2 strong, anteriorly 

 curving spines, and immediately in front of them a iiuin- 

 ber of plain bristles. Along the remaining, uniformlv 

 concave part of the inner margin, occur. posteriorly, a row 

 of (J very small, anteriorly curving spines, to which suc- 

 ceeds a thin continuous chitinous plate to whose sides afew 

 delicate bristles are attaehed. The terminal claw- is exceed- 

 ingly long. well-nigh the length of the propodus. falci- 

 form, and admits of being bent in, with the point against 

 the basal expansion of the inner margin. The auxiliary 

 claws are remarkably small and rudimentary, not project- 

 ing beyond the outer margin of the terminal claw, and 

 may thus be easily overlooked. In the males, the ambula- 

 tory legs (fig. 2 i) are distinguished by the 2nd coxal joint 

 running out at the extremity as a rather strongly project- 

 ing, somewhat conical. bristle-beset process, on the end of 

 which the sexual opening is located. Moreover, the 

 femoral joint has, just anterior to the middle on the outer 

 margin, a process. drawn out to a narrow tube (see too 

 fig. 2 k), which contains the lnouth of the so-called aggluti- 

 native gland, whose secretion serves for gluing together the 

 ova and fixing them to the false legs. 



The integuments are rather thin and translucent, 

 with not very prominent sculpture. 



The outer egg-masses attaehed to the false legs in the 

 male (see fig. 2 b) are, as in the preceding genus, numer- 

 ous, and globular in form, but the eggs relatively a good 

 deal larger. 



The colour is generally whitish, with a slight greenish 

 play. 



Occurrence. I have met with this species in great 



abundance in two Localities on the south coast of 

 this country. Risøer and Arendal, where it occurred at a 

 depth of 6 — 12 fathoms; mud bottom. Probably it is 

 found, too, along the whole of our west coast, but has 

 from its trifling size and inconspicuous colour been 

 passed by unnoticed. The farthest north I have tåken it 

 is at Tjoto in Nordland. 



Distribution. — Unlike Phoxichilidium femoratum, 

 this species would seem to be a well-marked southern form. 



