68 



De ydre Ægmasser (se Fig. 2) forholder sig omtrent 

 sum hos foregaaende Art og er som hos denne ofte tilstede 

 i dobbelt Antal paa hver af de falske Fødder. 



Forekomst. Ved vore Kyster har jeg kun observeret 

 denne Art i den arktiske Region, saaledes ved Tromsø. 

 Under Nordli. Expeditionen toges den typiske Form ikke 

 ualmindelig red Norske Øer. Nordvestsiden af Spitzbergen, 

 paa ]0 — 30 F. D. Desuden indsamledes Exemplarer af 

 Varieteten „abyssicola" paa følgende Havstationer : Stat. 

 L64, 336, 343, den første beliggende udenfor Lofoten, de 

 2 øvrige Syd af Spitsbergen; Dybden fra 70 til 743 Favne. 

 Ogsaa fra Nordenskjølds Expedition 1875 har jeg havt 

 nogle faa Exemplarer til Undersøgelse, indsamlede dels i 

 Strædet Matotshkin Scharr dels ved Gap. Grebeni; Dybden 

 2—14 Favne. 



Udbredning. Arten er udbredt til Grønland ( Krøyer), 

 Østkysten af Nordamerika (Wilson). Barents Soen (Hoek) 

 og det kariske Hav (Hansen). Derimod er jeg tilbøielig 

 til at anse Angivelserne om dens Forekomst længere syd 

 li Nordsøen og ved Englands Kysten som beroende paa en 

 Forvexling med andre nærstaaende Arter. 



19. Nymphon mixtum, Krøyer. 



(Pl. VI, fig. 3, a— i). 



Nymphon mixtum, Krøyer, Nat. Tidsskr. N. R- Bd. 1. 

 p. 110. 



Idem, Gaimard's Voyage en Scandinavie. 

 Pl. 35. Fig. 2. a— f. 



Buckholz, Zweite Deutsche Nordpolar- 

 fahrt. ('rust. p. 397. 

 Nymphon grossipes, Hoek, Zool. Chall. Exped. P. X., p. 44, 



Pl. III. tigs. 9—12 (N. armatum). 

 Nymphon mixtum, Hansen. Zool. Dan. Tab. VII. Fig. 19. 

 Idem. Nat. Tidsskr. 3 R. Bd. 14, p. 649. 

 Nymphon mixtum, G. 0. Sårs, Pycnogonidea borealia & 

 arctica No. 19. 



Artseharacter. Legemet særdeles spinkelt, med vidt 

 adskilte forlængede Sidefortsatser. Hovedsegmentet hengere 

 end de 3 følgende Segmenter tilsammen, med særdeles smal 

 og forlænget Hals, Pandedelen kun lidet udvidet. Øieknu- 

 den stærkt opbøiet, Enden udtrukket i en konisk Spids. 

 Snabelen vel udviklet. noget kortere end Hovedsegmentet. 

 Saxlemmerne svagere end hos foregaaende Art. Haanden 

 neppe saa lang sum Skaftet, lidt udvidet mod Enden. Fin- 

 grene længere og mere krummede end hos N. grossipes, 

 næsten af Palmens Længde. Folerne meget spinkle, 2det 

 og 3die Led af ens Længde, sidste Led kun ubetydeligt 

 længere end næstsidste. De falske Fødder hos Hannen 

 næsten dobbelt saa lange som Legemet. 4de Led lidt hen- 

 gere end 5te, Endedelen kortere end dette Led, Randtor- 



The outer egg-masses (see fig. 2) are about as in the 

 preceding species. and. as in that form, often occur in 

 double the usual number on each of the false legs. 



Occurrence. On the coasts of Norway I have ob- 

 served this species only in the Arctic region, for inst., at 

 Tromso. On the North Atlantic Expedition. the typical 

 form was not infrequently tåken off the Norway Islands, 

 the north-west coast of Spitzbergen, in depths of 10 — 30 

 fathoms. Specimens of the variety „abyssicola- : were 

 further collected at the following oeean-stations : Stat. 164, 

 336, 343. the first lying off Lofoten, the 2 others south of 

 Spitzbergen ; depth from 70 to 743 fathoms. Also from 

 Nordenskjohhs Expedition in 1875, I have bad a few 

 specimens for examination, collected partly in the Strå it 

 of Matotshkin Scharr, partly at Cape Grebeni ; depth 

 2 — 14 fathoms. 



Distribution. The species extends as far as Green- 

 land iKroyer), the east coast of North America (Wilson). 

 Barents Sea (Hoek), aud the Kara Sea (Hansen!. As 

 to the statements of its occurrence farther south (in the 

 North Sea and off the coasts of England), I am inclined 

 to think tliey must arise from confounding the animal with 

 other closely allied forms. 



19. Nymphon mixtum, Krøyer. 



(Pl. VI, fig. 3, a— i). 



Nymphon mixtwm, Kroyer, Nat. Tidsskr. N. R. Bd. 1. 

 p. 11C 



Idem, Gaimard's Voyage en Scandinavie. 

 Pl. 35, rig. 2. a-i. 



Buchholz. Zweite Deutsche Nordpolar- 

 fahrt. Crust. p. 397. 

 Nymphon grossipes, Hoek, Zool. Chall. Exped. 1'. X., p. 44. 



Pl. III. tigs. 9—12 (N. armatum). * 

 Nymphon mixtum, Hansen, Zool. Dan. Tab. VII, rig. 19. 

 Idem. Nat. Tidsskr, 3 R, Bd. 14, p. 649. 

 Nymphon mixtum, G. 0. Sårs. Pycnogonidea borealia & 

 arctica No. 19. 



Specific Characters. Body exceedingly slender, with 

 widely separated, elongated lateral processes. Cephalic seg- 

 ment longer than the 3 following segments tåken together, with 

 the neck exceedingly slim and elongate, frontal part but 

 slightly expanded. Oculiferous tubercle remarkably protube- 

 rant. extremity drawn out as a conical point. Proboscis well 

 developed. somewhat shorter than the cephalic segment. ( !he- 

 lifori less powerful than in the preceding species; hand hardly 

 as long as scape, a little expanded towards the extremity; 

 fingers longer and more curvate than in A. grossipes, 

 almost the length of the palm. Palpi very slender, 2nd 

 and 3rd joints equal in length, last joint only inconsiderably 

 longer than the peuultimate one. False legs in male almost 

 twice as long as the body, 4th joint a trille longer than oth, 



