99 



men uden tydeligt fremtrædende Sidebjørner. Lindserne 

 er ualmindelig store, elliptiske og beliggende nærmere 

 Basis end Spidsen af Øieknuden. 



Snabelen (se Fig. 3 a. 3 b) er af betydelig Størrelse, 

 fuldkommen saa lang som Hovedsegmentet og betydelig 

 tykkere end dettes Halsdel. Formen er den sædvanlige 

 cylindriske. 



Saxlemmerne (ibid.) er, som hos foregaaende Art, tem- 

 melig smaa og svage. Skaftet er smalt cylindriskt og 

 næsten lige fortilstrakt, med det ydre Parti lidt fortykket 

 og tæt besat med korte Haar. Haanden (Fig. 3 d) er 

 betydelig kortere end Skaftet, men forholdsvis lidt kraf- 

 tigere udviklet end hos foregaaende Art. Palmen er kjen- 

 delig længere end Fingrene, og de sidste ikke fuldt saa 

 stærkt indbøiede i Spidsen som hos N. serratum. Den 

 bevægelige Finger har ved Basis fortil et temmelig stærkt 

 Indtryk og er ligesom den ubevægelige i Inclerkanten be- 

 væbnet med en Rad af temmelig strerke, ensformigt udvik- 

 lede Tænder. 



Følerne (Fig. 3 e) viser en Bygning meget nær over- 

 ensstemmende med samme hos foregaaende Art. De synes 

 dog forholdsvis lidt kraftigere udviklede og har de ydre 

 Led noget større, skjøndt tilsammentagne neppe længere 

 end 3die. Ogsaa her er sidste Led kortere end næst- 

 sidste og af aflang oval Form. 



De falske Fødder (se Fig. 3 b) er kun lidet længere 

 end Legemet o°; har Endedelen kjendelig større end 5te 

 Led. Randtornerne (Fig. 3 f) er forholdsvis smaa og 

 noget ulige udviklede, med Kanterne utydeligt saugtakkede. 



Gangfødderne (se Fig. 3) er stærkt forlængede, om- 

 trent 5 Gange længere end Legemet, og noget mindre 

 robuste end hos foregaaende Art; de er som hos denne 

 tæt besatte med overordentlig smaa Haar, der dog først 

 kommer tilsyne ved en temmelig strerk Forstørrelse. 2det 

 Lægled er kjendelig smalere end hos N. serratum og mere 

 end 4 Gange længere end det terminale Afsnit. Dette 

 sidste (Fig. 3 g) synes ligeledes noget mindre robust end 

 hos hin Art og har Tarsalleddet og Fodleddet omtrent af 

 ens Længde, begge af lineær Form og forsynede med en 

 tydelig Kjøl langs Siderne. Fodleddet har i Inderkanten 

 omtrent 6 Torner, der dog kun indtager den ydre Halv- 

 part af Leddet. Endekloen er forholdsvis kort, neppe 

 halvt saa lang som Fodleddet, men temmelig kraftig og 

 noget tilskjærpet i Kanterne. Bikløerne er vel udviklede 

 og omtrent 1 / 3 saa lange som selve Kloen. 



Om de ydre Ægmasser kan intet siges, da ingen af 

 de erholdte Exemplarer var ægbærende. 



Forekomst. Denne anselige Art toges under Norcl- 

 havs-Expeditionen paa 4 langt fra hinanden beliggende 

 Stationer. Af disse ligger en (Stat. 31) i Havet udenfor 



the extremity appears somewhat obtusely blunted. but witk- 

 out any distinct, prominent lateral corners. The lenses 

 are exceedingly large, elliptic, and located nearer to the 

 base than to the point of the tubercle. 



The proboscis (see fig. 3 a, •'> b) is of considerable 

 size, quite as long as the cephalic segment, and a good 

 deal thieker than its cervical part. tt lias the usual cyl- 

 indrical form. 



The chelifori (see fig. 3 a, 3 b) are, as in the pre- 

 ceding species, rather small and feeble. The scape is 

 narrow cylindric, and directed well-nigh straight forwards, 

 with the outer part a little tumeficated and densely beset 

 with short hairs. The hand (fig. 3 d) is considerably 

 shorter than the scape, but has a somewhat, relatively, 

 more powerful development than in the preceding species. 

 The palm is appreciably longer than the fingers, and the 

 latter are not quite so incurvate at the tips as in N. ser- 

 ratum. The mobile finger has at the base, anteriorly, a 

 rather deep indenture, and is, like the immobile one, 

 armed on the inner edge with a row of rather strong, 

 uniformly developed teeth. 



The palpi (fig. 3 e) exhibit a structure very nearly in 

 correspondence with that of the preceding species. They 

 would seem, however, to be a little more powerfully devel- 

 oped, and have the outer joints somewhat larger, though 

 tåken together hardly longer than the 3rd one. Here, 

 too, the last joint is shorter than the penultimate one 

 and oblong-oval in form. 



The false legs (see fig. 3 b) are but little longer than 

 the body, and have the terminal part appreciably larger 

 than the 5th joint. The marginal spines (fig. 3 f) are 

 comparatively small and somewhat unequally developed. 

 with the edges indistinctly serrated. 



The ambulatory legs (see fig. 3) are very much elong- 

 ated, about 5 times longer than the body, and somewhat 

 less robust than in the preceding species; as in that 

 species, they are densely beset with exceedingly small 

 hairs, not perceptible however till brought out by a rather 

 powerful magnifier. The 2nd tibial joint is appreciably 

 narrower than in A 7 , serratum, and more than 4 times 

 longer than the terminal section. The latter (fig. 3 g) would 

 likewise seem to be somewhat less robust than in that 

 species, with the tarsal and propodal joints about equal 

 in length, both linear in form and provided with a dis- 

 tinct carina along the sides. The propodal joint bears on 

 the inner edge about 6 spines, which occupy, however, 

 only the outer half of the joint. The terminal claw is 

 comparatively short, scarcely half as long as the propodal 

 joint, but rather powerful and somewhat sharpened on 

 the edges. The auxiliary claws are well developed and 

 about one-third as long as the claw itself. 



Respecting the outer egg-masses, there is nothing 

 whatever to state, as none of the specimens obtained were 

 ovigerous. 



Oecurrence. This large-sized species was tåken on 

 the North-Atlantic Expedition at 4 widely distant Stations. 

 Of these. one (Stat. 31) lay off the Storeggen bank. 



13* 



