63 



fibre, Tab. XIV, Fig. 5 e. der støde lige til Epithelet, som 

 beklæder Svælgrørets indre Flade. Dette Epithel bestaar 

 af temmelig lange, cilierende Cylinderceller, Tab. XIV, 

 Fig. 5 /, lig dem, som danne Ectodermet paa den nonne 

 Kropsdel, og imellem disse Celler sees temmelig tæt placeret 

 encellede Slimkjertler, Tab. XIV, Fig. 5 g, li. 



Der er 6 Par principale, fuldstændige, golde Septa, 

 Tab. XIV, Fig. 2. hvoraf 2 Par ere Retningssepta, Tab. 

 XIV. Fig. 2 c, der svare til Svælgrørsgruberne. De to 

 Septa i hvert af disse Par ere stillede temmelig langt fra 

 hinanden, saa at det intraseptale Ruin bliver vidt, Tab'. 

 XIV. Fig. 2 c. og paa hvert Septums ydre Flade ere de 

 longitudinelle Muskler placerede i Form af Buske, som ere 

 tykkest i nogle Millimeters Afstand fra Svælgrøret, Tab. 

 XIV. Fig. 2 d. imedens de transverselle Muskler hekkede 

 Størstedelen af den indre Flade som en Latnel. Tab. XIV, 

 Fig. 2 e. De øvrige 4 Septapar, nemlig 2 Par paa hver 

 Side at' Retningssepta, have Musklerne placerede ganske 

 modsat disses ; saaledes ere de longitudinelle Muskler fæstede 

 til den indre Flade, rage ind i det intraseptale Ruin. hvor 

 de vende mod hverandre og tildels mødes, Tab. XIV, Fig. 2 f,' 

 medens de transverselle Muskler ligge paa den ydre Flade, 

 vende fra hverandre i det interseptale Rum, Tab. XIV, 

 Fig. 2 g. De fuldstændige Septa bære Meseuterialfilamen- 

 ter. der som sædvanligt tåge sin Begyndelse lige ved Septa- 

 insertionerne paa Svælgrøret og ligge sammenrullede et lidet 

 Stykke nedover Septums fri Rand. 



Imellem hvert 2 Par fuldstændige Septa (i de prin- 

 cipale Kamre) er der et Par sekundære, ufuldstændige 

 Septa. der ere temmelig brede, rage lidt over Halvdelen 

 ind i Kamret og ere forsynede saavel med Længde- som 

 Tvermuskler, hvoraf de forste ere temmelig udviklede. Tab. 

 XIV. Fig. 2 li. Disse Septa bære baade Acontier og 

 Generationsorganer, af hvilke de sidste ere meget udviklede 

 og beståa af Æggestokke i Form af sammenrullede Baand, 

 der udfylde ganske Kammeret og indeholde baade Æg og 

 Unger, Tab. XIV, Fig. 2 i. Der er altsaa i det Hele kun 

 12 Par Septa, hvoraf de 6 Par ere fuldstændige. Parieto- 

 basilarmuskelen er yderst lidet udviklet; dette er Tilfældet 

 hos alle de Phellia-arter, jeg har undersogt. Grunden tør 

 være den, at disse Dyr bevæge sig kun lidet, deres Fod- 

 skive er som oftest limet fast ved en chitinagtig Masse til 

 den Gjenstand, hvorpaa de sidde. 



Findested. 

 Station 290. 4 Exemplarer. 



Artskarakter. 



Hele Dyret 4.j— 50""» høit, paa enkelte Exemplarer 

 Id « bredt ved Foden, paa andre 20""" og derover. Fod- 



forms, ns it were, a. cone (Pl. XIV. fig. 5 cl) within the 

 fold; aud upon its inner surface longitudinal muscle-fibres 

 (Pl. XIV. tig. 5 e) are seen, which quite meet the epi- 

 thelium that clothes the inner surface of the æsophagus. 

 This epithelium consists of rather long, ciliating cylinder- 

 cidls (Pl. XIV, fig. 5 f) like those which form the ecto- 

 derm of the bare portion of the body, and between these 

 cells rather closely placed unicellular mucous glands are 

 seen (Pl. XIV, fig. 5 g, li). 



There are b pairs of principal. perfect, sterile septa 

 (Pl. XIV, fig. 2) of which 2 pairs are directive septa (Pl. 

 XIV, tig. 2 c) which correspond with the gonidial grooves. 

 The two septa in each of these pairs are placed pretty 

 for apart from each other. so that the intraseptal space 

 becomes wide (Pl. XIV, fig. 2 cj, and on the outer surface 

 of each septum the longitudinal muscles are seated in the 

 form of frutici, which are thickest at a i\'w millimetres 

 distance from the æsophagus (Pl. XIV, tig. 2 il) whilst 

 the transversal muscles cloth the greater part of the inner 

 surface like a lamella (Pl. XIV. fig. 2 e). The other 4 

 pairs of septa, viz. 2 pairs on each side of the directive 

 septa. have the muscles placed quite the opposite of those; 

 thus, the longitudinal muscles are secured to the inner 

 surface, extend into the intraseptal space where they face 

 towards each other and partly meet (Pl. XIV, fig. 2 f); 

 but the transversal muscles He on the outer surface and 

 face from each other in the interseptal space (Pl. XIV, 

 fig. 2 <i). The perfect septa carry mesenterial filaments 

 which. as usual, originate just at the insertions of the septa 

 on the æsophagus and lie coiled together a little way 

 down the free margin of the septum. 



Between each 2 pairs of perfect septa (in the prin- 

 cipal chambers), there is a pair of secondary, imperfect 

 septa. which are rather broad, extend a little more than 

 half way into the chamber, and are furnished with both 

 longitudinal and transversal muscles, of which the first are 

 pretty well developed (Pl. XIV, fig. 2 li). These septa 

 carry both acontia and reproductive organs, of which the 

 last-named are very fully developed, and consist of ovaries 

 in the form of coiled ribbons that quite fill the chamber. 

 and contain both ova and embryons (Pl. XIV, fig. 2 i). 

 There are thus, altogether, only 12 pairs of septa, of 

 which b' pairs are perfect. The parieto-basilar muscle is 

 extremely little developed; this is the case with all the 

 Phellia species that I have examined. The reason may 

 be, perhaps. that those animals move themselves only little; 

 their pedal disc is most frequently glued by a chitinous 

 substance to the object upon which it is seated. 



Habitat. 

 Mation Xo. 290. Four specimens. 



Specific eharacteristicB. 



The entire animal, 45 — 50""" in height. in some spec- 

 imens 10""" in breadth at the base, in others 20""" and 



