14 



1861. Amphiura squamata, M. Sårs, Oversigt af Norges 



Echinodermer, pag. 21. 



1863. Heller, Untersuch. uber die 



Litoralfauna des adriat. Meeres, 

 pag. 426. Tab. II, fig. 9. 



1864. — Ljungman, OfVersigt Kongl.' 



Vetensk. Akadem. Forhandl., 

 pag. 362. Tab. XV, fig. 2. 



1864. tenuispina, id. ibid., pag. 360. Tab. XV. 



fig. 1. 



1865. squamata, Lyman, 111. Cat. Mus. Comp. 



Zool.. 'vol. I. no. 1. pag. 121. 

 1865. tenera, id. ibid., pag. 123. 



1865. elegans. Norman. Ann. & Mag. Nat. Hist., 



ser. 3. vol. XV pag. 109. 

 1869. Amphipholis neglecta. Fischer, Actes de la Soc. 



Linn. de Bordeaux, vol. XXVII 



pag. 361. 

 1871. elegans. Lutken, Vidensk. Meddel., 



pag. 140. 

 1871. squamata, Ljungman. Ofversigt Kongl. 



Vetensk. Akadem. Forhandl., 



pag. 633. 

 1871. lineata, id. ibid., pag. (334. 



1871. — kinbergi, id. ibid., pag. 646. 



1871. appressa, id. ibid., pag. 647. 



1S90. Amphiura squamata, Fjelstrup, Zoologia Danica, 



Pighudede. pag. 26. Tab.II.tig.il. 

 1892. elegans, Jeffrey Bell, Oatalogue of 



British Echinoderms. pag. 119. 



Findested. 



Station Flesje, Sognefjord. 100 Fv. 1 lidet Exeniplar. 



— Husoen, 4 — 5 Fv. ... 3 Exemplarer. 



Do. 100—150 Fv. . . 3 



No. 26 1 Exemplar. 



Det ene af Dybvandsexemplarerne fra Husoen min- 

 dede ved en skarp tydelig udpræget Rand mellem Ryg- 

 og Bugsiden meget om Dybvandsvarieteten, Amphiura 

 tenuispina, Ljungman. men da alle de øvrige Karakterer 

 samstemmede ganske med Hovedformen, bør vel ogsaa 

 dette Exemplar henføres til denne. 



Udbredelse. 



Arten er tidligere kjendt fra Skraaven, Lofoten. 

 300 Fv. (Gr. O. Sårs) ; Christianssund og det nærliggende 

 Fiskevær Grip (Duben, M. Sårs) ; Molde (Lilljeborg) ; 

 Florø, fra Litoralbæltet ned til 200 Fv. ; Holmengraa 

 (Hansen & Friele); Bergen, 50 — 200 Fv. ; Hvitingsø. 

 150—200 Fv. (G. 0. Sårs); Farsund, 50—55 Fv. (Lind- 

 strøm). Ifølge Norman forekommer den ogsaa i Hardanger- 

 og Christiania Fjorden, 50 — 180 Fv. (Hoyle). 



1861. Amphiura squamata, M. Sårs, Oversigt af Norges 



Echinodermer, pag. 21. 



1863. Heller, Untersuch. uber die 



Litoralfauna des adriat. Meeres, 

 pag. 426. Pl. II, fig. 9. 



1864. Ljungman. Ofversigt Kongl. 



Vetensk. Akadm. Forhandl., 

 pag. 362. Pl. XV. fig. 2. 



1864. tenuispina. id. ibid., pag. 360. Pl. XV. 



fig. 1. 



1865. squamata, Lyman. 111. Cat. Mus. Comp. 



Zool.. vol. I. no. 1, pag. 121. 

 1865. tenera. id. ibid., pag. 123. 



1865. ' elegans, Norman. Ann. it Mag. Nat. Hist., 



ser. 3. vol. XV pag. 109. 

 1869. Amphipholis neglecta. Fischer, Actes de la Soc. 



Linn. de Bordeaux, vol. XXVTI 



pag. 361. 

 1871. elegans, Lutken. Vidensk. Meddel.. 



pas. 14<). 

 1871. squamata, Ljungman. OfVersigt Kongl. 



Vetensk. Akadem. Forhandl. 



pag. 633. 

 1871. lineata. id. ibid. pag. 634. 



1871. kinbergi, id. ibid, pag. 646. 



1871. appressa, id. ibid. pag. 647. 



1890. Amphiura squamata, Fjelstrup, Zoologia Danica, 



Pighudede, pag. 26. Pl. II, fig. 6. 

 1892. elegans, Jeffrey Bell. Oatalogue of 



British Echinoderms, pag. 119. 



Localities. 



Station, Flesje. Sognefiord, lOOfath. A small specimen. 



Husoen, 4 — 5 fath. ... 3 specimens. 



Do. 100—150 fath. . . 3 



No. 26 1 specimen. 



One of the deep-water specimens from Husoen re- 

 minded, by its sharp, distinctly marked margin betvveen 

 the dorsal and ventral surfaces, much of the deep-water 

 varietv Amphiura tenuispina, Ljungman. but as all the 

 other characteristic features quite corresponded with the 

 normal chief form, this specimen must also presumably 

 be assigned to it. 



Distribution. 



The species is previously known from Skraaven, Lofoten, 

 300 fath. (G. 0. Sårs); Christianssund and the adjacent 

 fishing station Grip (Duben, M. Sårs); Molde (Lilljeborg); 

 Floro. from the littoral belt down to 200 fath. ; Holmen- 

 graa (Hansen & Friele) ; Bergen, 50 — 200 fath.; Hvitingso, 

 150—200 fath. (G. 0. Sårs) ; Farsund, 50—55 fath. (Liiid- 

 strom). According to Norman it appears also in the 

 Hardanger and Christiania fiords, 50 — 180 fath. (Hoyle). 



