11 



Tal) el II. 

 (Cl. i 



Som der vil sees af Tabel I. er Kalkgehalten i de 

 Søvandsprøver, som er medbragte fira det store Hav og har 

 en Egenvægt al' 1.0260 — 1.0270, aldrig fundet hoiere end 

 0.0598 pCt. eller lavere end 0.0560 pCt. Forøvrigt er der 

 i 42 Stationer kun 1 1 Kalkbestemmelser, som ikke ligger 

 mellem Tallene 0.0590 og 0.0570, men dels falder over. 

 dels under disse Grændser, og ved hvilke Differentserne 

 altsaa overskrider 0.002 pCt. Skjønt altsaa den største 

 Del at de fundne Tal afviger saalidet fra hinanden. at Dif- 

 ferehtserne mellem dem ikke er synderlig større end Fei- 

 lene ved tie enkelte Analyser og forsaavidt kan sættes ude 

 af Betragtning, viser dog de forud anførte Kontrolbestem- 

 melser, at en Forskjel af 0.003—0.004 pCt. ikke tilfreds- 

 stillende kan forklares paa denne Maade. Men disse Uover- 

 ensstemmelser er for det første saa ubetydelige oi: for det 

 andet fundne paa saa forskjellige Steder og under saa 

 ulikeartede Vilkaar. at det ikke er muligt at uddrage nogen 

 Regel, som kan forklare eller sandsynliggjøre dem. De 

 Vandprøver, der er tagna med i Betragtning ved Afgjørel- 

 sen af disse Spørgsmaal, er allesammen hentede fra det 

 aabne ufortyndede Hav. og Variationerne i Egenvægten 

 (1 .02GO — 1 .027*.) ) er derfor altfor smaa til at kunne have 

 nogen mærkelig Indfly deise paa Kalkbestemmelsen. At 

 dømme etter de fortyndede Vandprøver (39. 44 og 45) falder 

 Kalkmængden forst under 0.0560 p< 't.. naar Egenvægten 

 nærmer sig L.0250. 



Magnesia kan vistnok ikke bestemmes med samme 

 Nøiagtighed som Kalken, men da den forekommer i om- 

 trent den firedobbelte Mængdé vil Forskjellighederne i So- 

 vandets Egenvægt her blive mere mærkbare. Sammenligner 

 man So våndets midlere Magnesiagehalt med de Tal. der 

 angiver Mængden af den samme Bestanddel i de mere for- 

 tyndede Vandprøver (No. 11. 39 og 44) vil man tinde, at 

 en Formindskelse i den specifiske Vægt af 1 i tredie Deci- 

 mal svarer til en Forskjel i Magnesiamængden af 0.008 — 

 0.010 pCt. Skjønt denne Beregning naturligvis ikke kau 



Tabel II. 



(Cl. = I Hl I,. 



As will be seen from Tatle I. the amount of Lime 

 iu the various samples -of water collected in the open sea. 

 witb a specific gravity ranging from 1.0260 to l.'>27<>. was, 

 never gfeater than 0.0598 per ceut or less than (».<>r>i>i> 

 per cent. For the rest. of the lime-determinations per- 

 formed with samples from 42 Stations-, there are only 11 

 that do not lie between the figures 0.0590 and 0.0570, but 

 wbicb either exceed or do not reach those limits, exhibit- 

 ing accordingly differences of more thau 0.002 per cent. 

 By far the greater part of the results differ indeed so in- 

 considerably inter se. that the differences are found to 

 be very little greater than the errors in the several 

 analyses, and may thereforé be safely disregarded; but 

 a difference of 0.003 • or 0.004 per cent. as appears 

 trom the test-determinations alluded to above. will not ad- 

 mit of being tbus explained. Meanwhile, the want of agree- 

 ment is in itself so slight, and refers to samples of water 

 collected in such widely different localities. and under 

 conditions ^0 esseutially dissimilar. that no rute eau be 

 deduced by which to explain or render probable such errors 

 as these. The samples in question were all of them col- 

 lected from the undiluted water of the open sea : and hence 

 the variation in specilic gravity is much too slight to have 

 bad any appreciable effect on the amount of lime. Judg- 

 ing from the diluted samples, the amount of lime does 

 not fall below 0.0560 per cent till the specific gravity ap- 

 proaches 1.0250. 



Tin- magnesia caunot indeed be determinedwith the same 

 degree of accuracy as the lime; but. occurring as it does in a 

 proportion four times as gre.at, the effect of the differences 

 in specific gravity will naturally be more appreciable. On 

 comparing the mean amount of magnesia in ordinary sea- 

 water with the figures indicating the proportion of that 

 constituent in the more diluted samples (Nos. 11. 39. and 

 44). a reduction in the specific gravity of 0.001 will be 

 found to represent a difference of from 0.008 to 0-.010 per 

 cent in the amount' of magnesia. This computation. thøitgh 



