26 



mit Basen zu neutralen Salzen verbundenen Kohlensåure 

 erhalt man aus dem Meerwasser, wenn dieses unter Durch- 

 leiten eines Stromes kohlensaurefreier Luft bis zur reich- 

 liclien Abscheidung von Chlornatrium verkocbt wird." 



Det maatte saaledes fremstille sig som et boist mær- 

 keligt Pbænomen. at den Kulsyre. som dog maatte tænkes 

 oplost i Søvandet paa en eller anden Maade som fri Gas- 

 art, ikke skulde lade sig uddrive ved Udkogning efter Bun- 

 sens Metbode, og at den endogsaa. ved Udkogning under 

 fuldt Atmosphæretryk' og i en kulsyrefri Luftstrøm skulde 

 undvige saa langsomt, at man forst ved Concentration til 

 omkring l j 10 &f det oprindelige Volum erboldt den sidste 

 Rest uddrevet 



Foråt kunne forklare disse Mærkeligheder tillægger 

 Jacobsen Søvandet en eiendommelig Evne til med megen 

 Kraft at kunne tilbageholde sin Kulsyre, en Mening, som 

 han efter nærmere at have fremført sine Grunde mod den 

 af Yiertlialer gjorte Antagelse udtrykker med folgendeOrd: 

 "Wie man aber aucb eine Deutung der starken Absorptions- 

 wirkung des Meerwassers auf die atmosphårische Kohlen- 

 såure versuchen moge, jedenfalls kann man die Kohlensåure 

 niclit in demselben Sinne, wie Sauerstoff und Stickstoff. als 

 absorbirtes freies Gas darin annehmen. Man mag einst- 

 weilen von einem eigenthumlichen Zustande der Bindung 

 sprechen, bei welchem die Kohlensiiure selbst durch stun- 

 denlanges Kochen nur sehr unvollståndig ausgestrieben wird. 

 Das Yorhandensein ungelieuerer Mengen Kohlensåure im 

 Meerwasser, in einem solchen Zustande, wo sie der Atb- 

 mungsluft der Seethiere nicht ohne Weiteres zugezåhlt wer- 

 den kann, ohne andererseits der Yegetntion des Meeres 

 unzuganglich zu sein, ist jedenfalls fur das maritime Thier- 

 und Pfianzenleben von hochster Bedeutung." 



Jacobsen antager nærmest at maatte henlægge denne 

 eiendommelige Absorbtionsevne hos Søvandet til den deri 

 oploste Ohlormagnesium og henviser i saa Henseende til 

 Egenskaber hos en Chlormagnesiunioplosning. der indehol- 

 der en i Kulsyre oplost Mængde kulsur Kalk. En saadan 

 < )]ilosning kan ifolge ham henstaa i ugevis ja endog ko^es 

 uden at blakkes, først ved meget langt fortsat Concentra- 

 tion udskiller der sig ren kulsur Magnesia. 



Denne Jacobsens Anskuelsesmaade blev senere saa 

 godt som uforandret optagen af den engelske Challenger- 

 expeditions Chemiker, J. Y". Buchanan, som udførte en 

 Rækkv Porsøg 1 for nærmere at bestemme, hvilket eller 

 hvilke af Saltene i Søvandet der skulde være i Besiddelse 

 af denne Evne saaledes at kunne tilbageholde Kulsyren. 

 Han kom i den Henseende til det paafaldende Resultat, at 

 de fleste Salte, som lian undersøgte, i mere eller mindre 

 Grad skulde være i Besiddelse af denne Egenskab dog 

 mest Sulfaterne. saaledes at denne Søvandets stærke Ab- 

 sorbtionsevne ligeoverfor Kulsyren af ham hénlagdes fra 

 Ohlormagnesium til Sulfaterne. Ved de af ham udførte 



1 Pr<3c. Royal Soc. 22 — 192 og Is;;. 



denen Kohlensåure erhalt man aus dem Meerwasser. wenn 

 dieses unter D iu 'chleiten eines Stromes kohlensaurefreier Luft 

 bis zur reichlichen Abscheidung von Chlornatrium ver- 

 kocbt wird." 



Hence it could not but strike the experimentalist as 

 a remarkable pheuomenon. that the carbonic acid. which 

 in some way or other must have been held absorbed by 

 the sea-water in a free gaseous form', should not admit of 

 being boiled out by Bunsens methocl. and that even when 

 the boiling-process was conducted witli full atmospheric 

 pressure in a current of air free from carbonic acid. it 

 should escape so slowly, that concentration to the extent 

 of about one-tenth of the original volume proved necessary 

 to obtain it all. 



To account for this perplexing phenomenon, Jacob- 

 sen ascribed to sea-water a peculiar property of retaining 

 its carbonic acid, an assumption which. after setting forth 

 more at large the grounds that led him to oppose Yier- 

 thalers livpothesis, he enounces in the following terms: — 

 "Wie man aber auch eine Deutung der starken Absorptions- 

 wirkung des Meerwassers auf die atmosphårische Kohlen- 

 såure versuchen moge. jedenfalls kann man die Kohlensåure 

 nicht in demselben Sinne, wie Sauerstoff und Stickstoff. als 

 absorbirtes freies Gas darin annehmen. Man mag einst- 

 weilen von einem eigenthumlichen Zustande der Bindung 

 sprechen. bei welchem die Kohlensiiure selbst durch stun- 

 denlanges Kochen nur sehr unvollstandig ausgestrieben wird. 

 Das Vorhandensein ungelieuerer Mengen Kohlensåure im 

 Meerwasser, in einem solchen Zustande, wo sie der Ath- 

 mungsluft der Seethiere nicht ohne Weiteres zugezåhlt wer- 

 den kann, ohne andererseits der Yegetation des Meeres 

 unzuganglich zu sein. ist jedenfalls fiir das maritime Thier- 

 und Pfianzenleben von hochster Bedeutung." 



Jacobsen is of opinion, that this peculair absorptive 

 power must be derived from the chloride of magnesia jjres- 

 ent in sea-water. and draws attention to certain ]ii'operties 

 possessed by a solution of chloride of magnesia containing 

 carbonate of lime dissolved in carbonic acid. A solution 

 of this kind may. according to his statement, be left ex- 

 posed for weeks together, nay be boiled even, without be- 

 coming turbid; nor can it be made to part with pure 

 carbonate of magnesia till after protracted concentration. 



Jacobsens hypothesis was suhsequently adopted, almost 

 without moditicatiou. by J. Y T . Buchanan, chemist to the 

 •('ballenger' Expedition, who instituted a 'series of experi- 

 ments 1 with a view to determine which of the salts 

 present in sea-water had this property of retaining car- 

 bonic acid. ■ He arrived at the surprising conclusion. that 

 most of the salts examined were in some degree distinguished 

 by this property. chiefly however bhe sulphates; and the 

 remarkable power possessed by sea-water of i - etaiuing car- 

 bonic acid be transferred accordingly from chloride of mag- 

 nesia to the sulphates. Hence. when performing carbonic 

 acid determinations be always precipitated the sulpburic 



1 Proc. Royal Sne. 



PP 



.•102 and Is;;. 



