1C)6 



all sofva donili. Inj>Angshalol nv alllid pa sitlan och 

 vanIii>on tillsfoppadl. Dc lyckas lijiga i vinterdvala 

 sarnt vandra ct'tcr arsliderna, och ai'o hogst omnivo- 

 ra. De fiillvuxne hannarne tyckas ej bygga, och ej 

 vistas i eller vid vatten. 

 Myodes Martins har i Revue Zool. 1849 p. 193 infort. 



Lemmus. _ , ... , i r • 



Ubss. sur les migrations et les moears des Lemmings 

 (Mus Lemmus L.). Han genomgar deruti litteraturen 

 om dem ganska utforligt och beskrifver hvad han 

 sjelf iakttagit i Finnmarken och Lappland. Sardeles 

 ar det af interesse, att han beskrifver deras hal , 

 som aro utgrafde i jorden, sasom slandige, ofta gre- 

 nige, bostader for flera invanare. Uti gangen finnes 

 ett egentligt bo (nidus) hvarest ungarne ligga. Sar- 

 deles afhandlar han deras flyttningar och jemnar en 

 uppgift pa de ar, da han funnit dessa antecknade; 

 sednast 1839 da M. sjelf sag utflyttningen. [Hartill 

 kan laggas 1840 da de iitvandrade at alia hall fran 

 hela Skandinaviska fjellet, lika ymnigt som 1839 j 

 samt 1789 enl. Nilssons fauna, som M. ej tyckes 

 hafva kant]. Under flyttningen ga de om natten och 

 morgonen, och hvila om dagen. M. fann honorna 

 till en stor del gravidic. Han har i Lappland hort 

 den ofta, och afvcn af Pallas, omtalade folktron upp- 

 gifvas sasom fullt tillforlitlig, att Rename ata Lem- 

 las och bli sjuka deraf. [Mojiigtvis forhaller sig har- 

 med s§som med allmogens tro pa ormars nedsval- 

 jande af menniskorj men onskligt vore, alt sagan 

 blefve ordentligen bekraftad eller vederlagd]. Hun- 

 dar ata dem ej; deras fodoiimnen upplysas icke. De- 

 ras varme uppgifves vara 39",5C. (Dctsamma finnes 

 i Institut; Jamesons Journ. 30 p. 448 j — ¥i\ n. Not. 

 XVni, p. 246). 

 Sppnarne Spenames Uigc pa ryggon hos ett djur i chili, 



poiainus. som skall vara "narslagtadt med Myopotamus'% om- 

 talas af Baron 1V)1m:laiiu: dc Terloo i Bullet, de Brux. 



.iflM 



