52 



EthnographL 



RetzJns Sasom del vigfigaste t sednare tider utkomna 



^,"gJj*J^J.bidraget till Folkslagens Naturalhistoriska (eller Zoo- 



deining. grafiska) kannedom kunna vi anfora A. Retzii under- 

 sokning af Nordboernes cranier, hvilken framstalldes 

 vid Skandjn. Naturforskarnes sammanfrade i Stock- 

 holm 1842 och finnes tryckt i motets Forhandlingar. 

 Ej utan ska! yttrade Is. G!:oifroy uti sin forut om- 

 talade Essais de Zool. Generale, att vi annu sta pa 

 samma punkt med kannedomen om menniskoracerne, 

 hvari Blumenbach lemnade densamma. Val hafva vi 

 fatt fordelningar af M:skosIagtet i flera "arter" t. ex. 

 7 af BoRY, 16 af Desmoulins o. s. v. men de karak- 

 terer som blifvil iippgifne sasom kannetecken pa 

 dessa arter, och hela grnnden for fordelningen, bar 

 varit af samma natur som den hvilken Bl. forst 

 uppgaf. Man har nemligen hallit sig till den foga 

 bestambara och individuellt varierande fargen, harets 

 beskaffenhet och en ungefarlig, eller hogst otydligt 

 uppfattad framstallning af hufvudets totalform; men 

 aldrig har en skarp och bestamd uppfattning af vis- 

 sa delars form ingatt i diagnostiken forr an nu, ge- 

 nom den ofvan anforda afhandlingen. Man har vis- 

 serligen i aldre skrifter mycket talat om ovala, run- 

 da, t. o. m. fyrkantiga, pyramidala! och coniska 

 hufvuden! men hvad som egentligen forstas dermed 

 larer val aldrig nagon hafva klart insett, atminstone 

 ej klart framstallt. Foga mera bestamdhet fanns i 

 utlrycken, stor eller bred nasa, stora, eller sma el- 

 ler utstaende kindbagar o. s. v. och da ansiglsvin- 

 keln togs till hjelp visste man ej pS hvilka delars 

 forstoring och forminskning dess olikhet berodde. Ka- 



