49 



GuYON meddelar all i Ali>irien iir dot hogslBiodi^iar 

 vanligt alt traffa en art blodii^tl (Hijemopis vorax) i "*a„de' 

 munnen, luftroret och svalget aC daggdjur. De fiesta ^J'""- 

 vilda djur hafva dem uti sig. Afvcn hos menniskor 

 hafva de blil'vit funne. En oxe hade ett dnssin i 

 muncaviteten samt 15 i larynx och luftroret (Insti- 

 tut 1841). 



Enligt undersokningar som gjordes tillfolje af'Forvaring 

 ofverenskommelse vid British dissociation 1839 och ska yJre- 

 kungjordes i dess Report 1840, hafva en mangd sal- P^*""*®*"- 

 ter funnits Ijenlige all forvara djiiriska preparaler. 

 Bast af alia befunnos solulioner af basiskt kolsyradt 

 kali (KC), bicarbonas kalicum (KC*) och arseniksyradt 

 kali. Afven alun m. fl, vanliga sailer (Se Fror. N. 

 Not. 331). 



RussEGGKR omtalar ett hogst besynnerligt djur, Fabuiosa 

 som ban ej kande, men hvaraf han sell spar pa den*sa^dj"7rr 

 sandiga stranden af h\k Nilen vid nya Dongola, d. 17'''-- Afrika. 

 Juni 1838. Sparen liknade nagot dem af en apa, 

 men de stodo ej efler hv^randra s3som spar plaga 

 sta ( — — ), utan de stodo transversella mot 

 djurets vag, och alia sinsemellan parallela samt med 

 tarna vanda St samma hall (sasom | | | |)5 djuret 

 hade saledes gatt framAt med fotterna vridne ki ena 

 sidan. Man ser vanligen apor i nagon man fora 

 fotterna snedt, men ej i sa hog grad; dessulom tyck- 

 tes de blott vara efter 2:ne foller, liksom om en 

 menniska hade gall at sidan genom alt flytla fotter- 

 na forbi hvarandra ki del ballet. Negrerna sade alt 

 dessa spar voro af en "flodmenniska" som hogst sal- 

 Ian visar sig. De ledde fran vattnet opp till ett 

 Akerfalt, samt derifran ater ned till vattnet. De aro 

 stora: langden uppgifves till "lO,y" (tum? eller cen- 

 timeler?). Tarna aro ganska korla och Ijocka; sa- 

 ledes kunna de ej vara af en apa. Tummen ar slalld 



Prof. Sundevalls Jrsb. T840—7842. 4 



